1907]  Bergensfeltet  og  tilstødeiide  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid.  123 
1.  b.  Anomia  aculeata,  Lin.,  et  eksemplar. 
1.  b.  Anomia  epliipinum,  Lin.,  talrig. 
a.  ( b.  a)  Pecten  islandicus,  Mull.,  forholdsvis  faa  og  ikke  store  eksem- 
plarer. 
a.  b.  Leda  minuta,  Mull.,  et  eksemplar, 
a.  b.  Astarte  lanksii,  Leach.,  faa  eksemplarer, 
a.  b.  Astarte  elliptica,  Bkoavn,  var  rent  overveiende.  Endel  maa- 
linger,  jeg  udførte  af  nogle  af  de  største  eksemplarer,  gav 
følgende  resultat: 
Længde.  Bredde. 
37.0 
mm. 
27.0 
mm. 
34.5 
26.0 
75 
34.0 
25.0 
D 
33.0 
yi 
24.0 
32.0 
24.0 
7? 
32.0 
23.5 
77 
32.0 
23.0 
77 
31.5 
24.0 
77 
31.5 
77 
22.0 
1.  b.  Astarte  sidcata,  da  Costa,  nogenliinde  almindelig.  De  største 
eksemplarer  maalte  27 — 22.5,  25 — 20  og  23.5 — 19.5  mm. 
(længde  og  bredde). 
1.  b Axinus  flexuosus,  Mont.,  smaa  og  ikke  mange  eksemplarer, 
a.  b 2Iacoma  calcaria,  Chemn.,  er  ogsaa  meget  hyppig,  iiagtet 
den  ikke  paa  langt  nær  kan  maale  sig  med  foregaaende. 
Størrelsen  er  ikke  betydelig;  de  største  individer  er  kun 
28  mm.  lang.  Enkelte  eksemplarer  syntes  at  danne  over- 
gang til  macoma  haltica. 
a.  b.  My  a truncata,  Lin.,  var  ganske  talrig.  Den  syntes  væsentlig 
at  tilhøre  den  tykskallede  forma  typica.  Det  største 
eksemplar  var  67  mm.  langt  og  50  mm.  bredt, 
a.  b.  Saxicava  plioladis,  Lin,  er  hyppigere  end  foregaaende.  Det 
længste  individ  var  48  mm.  langt,  et  par  andre  var  42  mm. 
a.  b.  Saxicava  arctka,  Lin.,  er  sjeldnere,’ 
a,  b.  Boreoehiton  marmoreus,  Fabe,,  er  ganske  almindelig. 
a.  b.  Lepeta  coeca,  Mull.,  er  ogsaa  almindelig  iidbredt,  men 
optræder  ikke  i store  individer. 
a.  b.  Piincturella  noachina,  Lin.,  fandt  jeg  kun  iiogle  faa  eksem- 
plarer af. 
