1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid.  J27 
a.  b.  Astarte  hanksii,  Leach.  (a), 
a.  b.  Astarte  eUi])tica,  Brown  (a). 
1.  b.  Timodea  ovata,  Penn.  (b). 
1.  b.  Axinus  flexiiosiis,  Mont.  (b.). 
a.  b.  Macoma  calcaria  Chemn.  (a), 
a.  b.  Alya  truncata,  Lin.  (a.), 
a.  b.  Saxicava  pholadis,  Lin.  (a.) 
a.  b.  Lepeta  coeca,  Mull.  (a.), 
a.  b.  Puncturella  noadiina,  Lin.  (a.). 
1.  b.  Tectura  virginea,  Mull.  (b.). 
a.  b.  Limatia  grønlanåka,  Beck.  (a.). 
1.  b.  Caimliis  hungariciis,  Lin.  (1.). 
b.  Littorina  littorea,  Lin.  (b.). 
1.  b.  Aporrliais  pcs  ]jelicani,  Lin.  (1.). 
a.  b.  Troptlion  dathratiis,  Lin.  (a.).  ■ 
a.  b.  Trophon  triincahis,  Strøm.  (a.). 
1.  b.  Nassa  incrassata,  Strøm.  (b.). 
Naar  Brøgger  paa  grundlag'  af  sin  liste  beregnede  forholdet 
mellem  arktiske,  boreale  og  lusitanske  arter,  kom  han  til  det  resultat, 
at  forholdet  var  %3  a.  : Vi3  b.  : Vis  h,  hvilket  igjen  gjorde,  at  han 
fandt  at  maatte  parallelisere  forekomsten  med  myabankerne.  Jeg 
faar  overensstemmende  med  min  liste  andre  forholdstal,  nemlig 
“/24  a. : V24  b.  : V24  1.  eller  omtrent  V2  a.  : V4  b.  : V4  h Efter  dette 
skulde  forekomsten  nærmest  paralleliseres  med  Smaalenenes  laveste 
myabanker  og  Kristaniadalens  ældste  cardiumler,  for  hvis  fauna  Brøg- 
ger angiver  forholdene  V4  a.  : -f  V2  b. : h-  V4  c.  og  Vs  a.  : V2  b. ; Vs  1- 
Der  er  dog  herved  at  merke,  at  der  i Solheimsfaunaen  er  et  større 
antal  arktiske  arter,  end  man  skulde  vente;  men  saa  er  der  til 
gjengjæld  forholdsvis  flere  lusitanske  arter  end  i flere  af  de  hidhen- 
hørende  østlandske  banker.  Ser  vi  endvidere  nærmere  paa  forteg- 
nelsen over  de  forskjellige  boreale  og  lusitanske  former  fra  Sol- 
heimsviken,  vil  vi  finde,  at  største  delen  af  disse  i Kristianiafeltet 
først  optræder  i de  senere  afleiringer.  Saaledes  findes  først  i cypriua- 
leret,  hvis  klimatiske  forhold  svarede  til  den  nuværende  Tromsøtrakts, 
tectura  virginea,  nassa  incrassata,  anomia  striata,  cardinm  ediinatum 
og  aporrliais  pes  pelicani;  i det  ældste  cardiumler  timodea  ovata, 
i det  yngre  cardiumler  caimlus  Imngaricus,  i isocardialer  med  tem- 
peraturforholde  som  Nordenglauds  pecten  maximus  og  lævicardium 
norvegicum.  Sammenligner  vi  faunaen  fra  Solheimsviken  med  den 
