132 
Carl  Fred.  Kolderup. 
[No.  14 
Lerforekomster  fra  overgangstiden  mellem  senglaeial  og 
postglaeial  tid. 
Som  en  særegen  grnppe  har  jeg  her  skilt  ud  to  lavtliggende 
forekomster,  som  ved  sin  rigdom  paa  pecten  islandicus  og  for  den 
enes  vedkommende  ogsaa  paa  mya  truncata  synes  at  maatte  stilles 
i klasse  med  den  til  myabankerne  svarende  lerlag,  men  som  paa 
den  anden  side  ved  dere  rent  sydlige  former,  som  f.  eks.  lepton 
nitidum,  er  nært  knyttet  til  de  postglaciale  banker.  Som  det  vil 
fremgaa  af  de  sammenligninger  med  de  lavere  myabanker  nær  Kri- 
stiania, som  senere  skal  foretages,  har  faunaen  en  mere  sydlig  karakter 
end  faunaen  i disse  østlandsbanker. 
Fra  den  lavtliggende  skjælforekomst  ved  Inderøen  i Os  bragte 
min  kollega  dr.  Appelløf  under  en  ekskursion  med  deltagerne  i 
havforskningskurset  mig  en  kasse  med  skjælførende  ler,  som  jeg  saa 
siden  har  vasket  ud  og  studeret.  Forekomsten,  der  kun  ligger  1 m. 
0.  h.,  maa  paa  grund  af  sin  rigdom  paa  pecten  islandicus  og  mya 
truncata  henføres  til  ^^ectm-wyn-lerene,  men  den  adskiller  sig  ved 
sine  forholdsvis  mange  boreale  og  lusitanske  arter  fra  de  før  omtalte. 
Jeg  har  ialt  fundet  følgende  mollusker: 
1.  b.  Anomia  ephippium,  Lin.,  sjelden. 
1.  b.  Anomia  striata,  Beocchi,  faa  ekspl. 
a.  (b.  a.)  Pecten  islandicus,  Mull.,  meget  hyppig.  De  to  største 
eksemplarer  er  95  og  92  mm.  lang,  de  øvrige  er  mellem 
80  og  90  mm. 
a.  b.  Leda  pernula,  Mull.,  faa  ekspl. 
1.  b.  Cardium  fasciatum,  Mont.,  faa  ekspl. 
1.  b.  Cardium  exiguum,  Gmel.,  sjelden. 
a.  b.  Astarte  elliptica,  Brown,  meget  hyppig.  De  største  eksem- 
plarer er  28 — 32  mm.  lang. 
1.  b.  Astarte  sidcata,  da  Costa,  faa  ekspl. 
1.  b.  Axiiius  fiexuosus,  Mont.,  ikke  saa  sjelden. 
1.  Lepton  nitidum,  Turt.,  sjelden. 
1.  b.  Montacuta  hidentata,  Mont.,  et  par  stykker. 
a.  b.  Macoma  calcaria,  Chemn.,  almindelig  udbredt. 
a.  b.  Mya  truncata,  Lin.,  meget  hyppig.  Det  største  eksemplar 
er  68  mm.  langt  og  48  mm.  høit.  Alle  eksemplarer  synes 
at  tilhøre  den  noget  tykskallede  forma  typica. 
