136 
Carl  Fred.  Kolderup. 
[No.  14 
I 
II 
III 
b. 
Litforina  littorea,  Lin 
1.  b. 
— ohtuscdci,  Lin 
b. 
— rudis,  Maton 
b.  (b.  a.). 
1.  b. 
Lcicunci  divciviccitci,  Fabe 
Hydrohici  iilvæ.  Penn 
1.  b. 
Onohci  stricita,  Mont 
1.  b. 
Rissoci  j)ciTvci,  DA  Costa 
1.  b. 
Bittium  veticulcdiim,  da  Costa  
1.  b. 
Ayorrhcds  pes  peliccmi,  Lin 
1.  b. 
Parthenia  interstincta,  Mont 
1.  b. 
Clcdhurellci  lineciris,  Mont 
b.  (b.  a.), 
a.  (b.  a.). 
Bucciwum  undcdum,  Lin 
JPeptuneci  despectci,  Lin 
Regner  jeg  ucl  procenten  af  lusitanisk-boreale  (og  lusitaniske) 
former  for  de  her  omtalte  forekomster  faaes; 
Myabankerne  ved  Kristiania  46  7o  lusitanisk-boreale  arter. 
Lerforekomsten  „ Inderøen  55  % — = — 
Lerforekomsten  „ Hegrenes  63  % — = — 
Beregnes  efter  Brøggeks  metode  forholdet  mellem  arktiske, 
boreale  og  lusitaniske  mollusker  faaes: 
Myabankerne  ved  Kristiania  Vse  a.  : ^V26  b. : V26  h 
Lerforekomsten  „ Inderøen  “Aø  a. : b. : V29  h 
Lerforekomsten  ,,  Hegrenes  727  a.  : ^727  b. : 727  h 
Som  det  vil  fremgaa  af  de  beregninger,  der  er  udført  efter  mit 
princip,  er  de  lusitanisk-boreale  arter  forholdsvis  flere  i lerforekom- 
sterne  ved  Inderøen  og  Hegrenes  end  i de  laveste  myabanker  ved 
Kristiania.  Og  betragter  vi  de  beregninger,  der  er  udført  efter 
Beøggers  princip,  vil  vi  se,  at  det  lusitaniske  element  er  forholdsvis 
rigeligere  repræsenteret  i Bergensforekomsterne  end  i Kristiania- 
forekomsterne.  Det  maa  herved  ansees  bevist,  at  faunaen  i de 
her  nævnte  lerforekomster  har  et  sydligere  præg  end  faunaen  i de 
laveste  myabanker.  Der  kunde  da  naturligvis  blive  spørgsmaal  om 
at  sammenligne  dem  med  de  postglaciale  banker,  idet  navnlig  Hegre- 
nesforekomsten  med  sit  forholdsvis  store  antal  lusitanisk-boreale 
