1907]  Bei-gensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid.  139 
et  stort  flak,  hvor  isocardia  cor.  fandtes  i stor  mængde  i fossil  til- 
stand. Formodentlig’  repræsenterer  da  dette  det  dyb  nnder  havets 
niveau,  hvor  isocardialeret  er  at  søge.  Fornden  de  talrige  fossile 
skaller  fandtes  der  to  levende  eksemplarer,  der  altsaa  viser,  at  arten 
i lange  tider  har  levet  paa  dette  sted.  Ved  Vik  i Sogn  fandt  Grieg 
ligeledes  talrige  fossile  skaller  af  isocardia  cor.,  men  her  forekom 
de  paa  et  noget  større  dyb,  ca.  50  m. 
Da  de  laveste  terrasser  i Bergensfeltet  behandledes  (pag.  48 
og  49),  nævnte  jeg,  at  der  ogsaa  efter  tapesterrassens  dannelse  var 
dannet  flere  yngre  og  lavere  terrasser,  der  antydede  forskjellige 
omend  kortvarige  stans  i landets  hævning  her  vesterpaa.  Et  af 
disse  terrasseniveauer  syntes  at  ligge  i en  høide  af  7—8  m..  et 
andet  ca.  5 og  et  tredie  3—4  m.  o.  h.  Man  knnde  da  være  fristet 
til  at  sige:  Den  ældre  tapestid  repræsenteres  her  vesterpaa  af  det 
tidsrum,  der  svarer  til  strandlinjens  hævning  fra  tapesterrasscn  til 
7 — 8-meters  knrven,  den  midlere  tapestid  svarer  til  strandlinjens 
hævning  fra  7— 8-meters  kurven  til  5-meters  kurven,  den  yngre 
tapestid  til  hævuingen  fra  5 til  3-  å 4-meters  kurven,  og  i i’ecent 
tid  har  endelig  landet  hævet  sig  de  sidste  3 å 4 m.  Jeg  linder 
imidlertid,  at  de  vel  udviklede  lavere  terrasser  er  for  faa  til,  at  man 
med  sikkerhed  kan  opstille  en  saadan  inddeling  for  Bergensfeltets 
vedkommende. 
Som  bekjendt  har  professor  Brøgger  i sit  arbeide  om  „Strand- 
liniens  beliggenhed  under  stenalderen-‘  søgt  at  vise,  at  den  ældre 
stenalder  i Norge  (Nøstvettiden)  var  afsluttet,  da  tapessænkningen 
naaede  sit  maksimum,  og  at  broncealderen  begyndte  i den  sidste 
del  af  yngre  tapestid.  Tidsrommet  mellem  disse  tider  skulde  da 
svare  til  nordisk  mellemstenalder  og  yngre  nordiske  stenalder. 
Broncealderen  skulde  efter  dette,  hvis  den  var  saa  nogenlunde  sam- 
tidig med  broncealderen  østerpaa,  have  begyndt,  da  strandlinjen  laa 
3 å 4 m.  høiere  end  nu.  Da  vort  kjendskab  til  de  lavest  hggende 
niveauer  endnu,  som  flere  gange  nævnt,  er  forholdsvis  liden,  vil  jeg 
ikke  gaa  nærmere  ind  paa  de  slutninger,  som  muligens  kan  drages 
heraf  angaaende  de  faa  vestlandske  stenaldersfnnd,  men  haaber  senere 
at  faa  leilighed  til  at  beskjæftige  mig  med  dette  spørgsmaal. 
Som  bekjendt  har  man  allerede  for  flere  aar  siden  paavist  en 
postglacial  sænkning,  den  saakaldte  littorinasænkningen,  ved  Øster- 
sjøens  og  Kattegats  kyster.  J.  Holmboe  har  paavist  denne  sænk- 
ning for  Jæderens  og  Andøens  vedkommende  og  Rekstad  for 
Søndmøres. 
