1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid.  141 
under  der  igjen  laa  sand.  I evjen  mellem  de  to  torvlag’  fandtes 
der  talrige  rester  af  littorina  littorea  og  mytilus  edulis.  Mæg^tig- 
heden  af  de  forskjellige  lag  syntes  at  veksle  lidt  paa  de  forskjellige 
steder  i dalsænkningen.  Desværre  havde  jeg  ikke  nivelleringsap- 
parater  med,  saa  jeg  kunde  nivellere  markens  liøide  over  havet  paa 
det  sted,  hvor  jeg  foretog  min  horing,  men  jeg  anslog  høiden  til  at 
være  ca.  5 m.  Det  undre  torvlag  laa  da  i en  høide  af  ca.  3 m. 
0.  h.  Og  det  er  vel  da  rimeligt,  at  landet,  før  sænkningen  begyndte, 
neppe  kan  have  ligget  lavere  end  nu. 
Paa  en  ekskursion  til  Hagevik  i Os  prestegjeld  fik  jeg  ved  en 
samtale  med  dr.  Gade  rede  paa,  at  der  under  gravningsarbeiderne 
i anledning  af  den  nye  tilbygning  af  kysthospitalet  var  fundet  torv- 
myr under  strandgrus.  Desværre  var  ved  mit  besøg  allerede  kjæl- 
derne  i nybygningen  paa  det  nærmeste  færdige,  saa  at  der  ikke  var 
anledning  til  at  anstille  undersøgelser  under  huset.  Derimod  fandt 
jeg  i en  grøft  lige  bag  huset  myrjorden  stikkende  frem  lige  under 
den  laveste  terrasse,  hvis  høide  jeg  nivellerte  til  8.3  m.  o.  h.  Over 
denne  terrasse  laa  der  endnu  en  høiere,  hvis  høide  ved  nivellement 
bestemtes  til  14,9  m.  o.  h.  Begge  disse  terrasser  var  smaa  og 
delvis  ødelagte  ved  anlægget  af  kysthospitalets  have.  Jeg  bestemte 
ogsaa  ved  nivellement  den  ovenfor  omtalte  grøfts  høide  over  havet; 
den  viste  sig  at  ligge  3.2  m.  o.  h.  Ved  at  stikke  ned  en  stang  af 
1 meters  længde  kom  jeg  ikke  gjennem  myrlaget;  detle  maa  saa- 
ledes  have  været  tykkere  end  laget  ved  Haugevaagen  paa  Karmøen. 
Forøvrigt  synes  forholdene  at  berettige  til  lignende  slutninger  som 
de,  der  kunde  drages  af  forekomsterne  ved  Skeievand,  Ramsaa  og 
Haugevaagen. 
Da  vi  nu  ved  disse  undersøgelser  har  paavist  tapes-littorina- 
sænkningen  paa  Jæderen  (Hol^iboe),  paa  Karmøen  (Koldeeup),  ved 
Hagevik  (Koldeeup),  paa  Søndmøre  (Rekstad)  og  paa  Andøen 
(Holmboe),  synes  det  at  være  berettiget  at  antage,  at  hele  den 
norske  vestkyst  har  deltaget  i denne  postglaciale  sænkning. 
Naar  vi  nu  skal  behandle  de  postglaciale  afleiringer,  vil  det 
have  stor  interesse  at  faa  fastslaaet,  hvor  strandlinjen  stod  under 
sænkningen  i tapestiden.  Saa  vidt  jeg  kan  skjønne,  kan  der  kun 
være  tale  om  to  niveauer,  enten  det  som  markeres  af  terrasserne  i 
høider  19  — 21  m.,  eller  det  som  markeres  af  terrasserne  i høidcr 
10 — 14  m.  0.  h.  Hvad  det  sidste  niveau  angaar,  vil  det  fremgaa 
af  de  tidligere  omtalte  terrassemaalinger,  at  dette  er  det  mest  ud- 
prægede  terrasseniveau  i Bergensfeltet  næst  efter  det  epiglaciale. 
