1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid.  143 
1.  Bittium  reticulatum,  da  Costa  . . . 0 — 130  m. 
a.  Lepeta  coeca,  Mull 0 — 190  „ 
1.  Rissoa  violacea,  Desm 10 — 75  „ 
b.  Onoha  striata,  Mont 0—95  „ 
Skeletter  af  lithothamnium  i mæng-de. 
1 denne  fortegnelse  betegner  a.  arktiske,  b.  boreale  og  1.  lusi- 
taniske  arter  (Bkøggers  systematik).  De  hosføiede  tal  angiver  de 
dybder,  hvori  G.  0.  Saes  har  fundet  disse  arter  ved  vore  kyster. 
Naar  jeg  gjennemlæser  denne  fortegnelse  over  de  fundne  arter, 
maa  jeg  sige,  at  jeg  ikke  føler  mig  overbevist  om,  at  disse  maa 
representere  det  varme  tidsrum,  som  betegnes  som  tapes-littorina- 
sænkningens  tid.  Af  en  fortegnelse  som  denne,  der  kun  omfatter 
14  arter,  vil  det  selvfølgelig  ikke  have  nogen  interesse  at  beregne 
forholdstallene  mellem  arktiske,  boreale  og  lusitaniske  arter,  da  det 
fundne  antal  arter  er  for  lidet.  Vi  maa  da  undersøge,  om  der 
blandt  de  5 lusitaniske  arter  er  nogle,  som  med  nødvendighed  maa 
henregnes  til  tapestidens  varmeste  afsnit.  Dosinia  exoleta  angives 
af  Saes  at  forekomme  baade  ved  Bodø  og  i Lofoten.  Corbiila 
gibha  er  temmelig  almindelig  ved  Lofoten,  og  Saes  angiver  endog  at 
have  fundet  et  eksemplar  saa  langt  nord  som  ved  Hammerfest. 
Rissoa  violacea  er  fundet  ved  Lofoten  af.  Saes.  Hvad  lævicardium 
norvegiciim  og  bittium  reticulatum  angaar,  saa  findes  vistnok  ikke 
disse  saa  langt  mod  nord,  men  er  dog  begge  af  Geieg  fundne  ved 
Nordfjord;  ja  den  første  er  af  M.  Saes  fundet  saa  langt  nord  som 
ved  Beian.  Der  er  altsaa,  som  det  vil  fremgaa  af  dette,  ikke  ved 
Sjo  fundet  nogen  mollusker,  der  med  nødvendighed  forlanger  et 
klima,  der  er  mildere  end  nutidens,  og  jeg  indser  derfor  heller  ikke, 
at  det  skulde  være  nødvendigt  at  henregne  denne  afleiring  til  den 
varmeste  del  af  tapestiden,  da  aarstemperaturen  maa  have  været 
ea.  2*^  C.  varmere  end  nu. 
Jeg  kan  heller  ikke  være  saa  ganske  enig  med  Kekstad  i,  at 
denne  fauna  maa  have  levet  paa  et  dyb  af  omtrent  20  m.  Saa 
vidt  jeg  kan  forstaa,  er  denne  opfatning  grundet  paa,  at  axinus 
flexuosus  og  cardium  fasciatum  ifølge  G.  0.  Saes’  angivelse  ikke 
findes  paa  ringere  dyb  end  20  m.  Hertil  er  imidlertid  at  merke, 
at  Heeman  Feiele  i sit  arbeide  „Oversigt  over  de  i Bergens 
omegn  forekommende  skjældækte  mollusker “ anfører,  at  carclium 
fasciatum  „gaar  fra  et  par  favne  og  ned  til  100  favne“,  og  at 
Knipowitsch,  saaledes  som  Bekstad  ogsaa  et  andet  sted  i sin 
