1907]  Bergensfeltet  og  tilstødencle  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid.  X45 
I strømløb  er  som  bekjendt  afleiringen  af  terrigent  materiale  sær- 
deles liden,  da  alt  det  finere  materiale  vil  føres  bort,  og  bundens 
afleiringer  saaledes  væseutlig  kommer  at  bestaa  af  skjæl.  Der  vil 
da  selvfølgelig  gjennem  lange  tidsrum  afleires  betydelige  mæmgder 
af  skjæl,  der,  naar  landet  hæves  saa  høit,  at  strømløbets  bund  naar 
op  til  fjæremaalet,  bliver  bearbeidet  af  bølgeslaget  saaledes,  at 
skjæl  fra  forskjellige  tidsrum  blandes  sammen.  Dette  synes  at  have 
været  tilfældet  ved  de  to  her  omtalte  forekomster,  hvor  former  fra 
lidt  dybere  vand,  som  f.  eks.  theshia  nana,  alvania  jeffreysi  og 
cylichna  cylindracea  blandes  med  former  fra  mindre  dyb  som  f.  eks. 
littorina  littorea,  littorina  rudis,  littorina  ohtusata,  gihlnda  cineraria, 
gibbula  tumida,  bittium  reticulatum  o.  s.  v.  Alt  synes  her  at  tyde 
paa,  at  vi  har  en  fauna,  som  har  levet  til  forskjellige  tider  paa 
forskjelligt  dyb. 
Ogsaa  paa  forekomsten  ved  Drougøvaag  i Osterfj orden  har  der 
maaske  foregaaet  en  blanding  af  forskjellige  tiders  faunaer,  idet 
sydlige  former  optræder  sammen  med  arktiske.  Dette  gjør  det 
selvfølgelig  vanskeligt  at  afgjøre,  om  det  virkelig  af  faunistiske 
hensyn  skulde  være  paakrævet  at  antage,  „at  tapestidens  strand- 
linje“  har  ligget  i 20-meters  niveauet,  eller  om  man  maa  anse  det 
sandsynligst,  at  det  sterkt  udviklede  terrasseniveau,  som  findes  paa 
forskjellige  steder  langs  vor  vestkyst  i høider,  der  varierer  fra  ca. 
II  m.  til  ca.  15  rn.  o.  h.,  representerer  strandlinjen  under  tapes- 
littorinasænkuingen. 
Hvad  enten  nu  den  fremtidige  forskning  kommer  at  bevise,  at 
det  ene  eller  det  andet  af  disse  terrasseniveauer  er  tapes-littorina- 
sænkningens  havniveau,  vil  man  forstaa,  hvor  vanskeligt  det  kan 
være,  naar  landet  i omtalte  periode  laa  saa  lavt,  at  foretage  en 
inddeliug  af  de  postglaciale  afieiriuger  i Bergensfeltet,  hvor  de  i 
den  postglaciale  tid  afsatte  lerafieiringer  endnu  ikke  er  hævet  op 
over  havets  overfiade.  Ved  Kristiania,  hvor  den  tilsvarende  linje 
ligger  i en  høide  af  ca.  70  m.  o.  h.,  har  man  baade  skjælbanker 
og  lerafieiringer  at  holde  sig  til.  Hertil  kommer  endnu  den  van- 
skelighed  for  Bergensfeltets  vedkommende,  at  mens  sydlige  arter 
som  f.  eks.  tcqjes  decussata  ikke  længeiæ  findes  i Kristianiafj orden 
og  derfor  kan  benyttes  som  hjælp  ved  inddelingen  af  de  postglaciale 
lag,  har  tapes  decussata  i Bergensfeltet  fortsat  lige  fra  tapestidens 
varmere  afsnit  og  ned  til  uutiden.  Herman  Feiele  fandt  saaledes, 
at  den  forekom  talrig  i stranden  ved  Lysekloster  og  ved  Bukken. 
33 
