198 
Carl  Fred.  Kolderup. 
[No.  14 
eidima  intermedia,  mangelia  attenuata  og  cylichna  cylindracea. 
Dette  synes  at  vise,  at  der  i Bergensfeltet  ikke  er  den  forskjel 
mellem  den  postglaciale  og  moderne  molluskfauna  som  i Kristi- 
aniafeltet,  og  som  det  vil  fremgaa  af  nedenstaaende  mere  detal- 
jerte sammenligning  mellem  Bergensfeltets  postglaciale  og  moderne 
mollusker,  er  forskjellen  i Bergensfeltet  meget  liden.  At  der  vir- 
kelig ogsaa  lier  er  en  forskjel  tilstede,  kan  vises  ved  nogle  faa 
eksempler.  Pecten  islandicus,  som  findes  i adskillig  mængde  i flere 
af  de  ældre  postglaciale  lag,  er  nu  saa  sjelden,  at  man  kun  kj ender 
et  eneste  levende  eksemplar  fra  Bergensfj ordene,  nemlig  det  som  i 
sin  tid  blev  fundet  af  professor  Saes  ved  Herløvær.  Ostræa  ediilis, 
som  i flere  af  tapesbankerne  fandtes  i store  masser,  synes  i vor  tid 
at  trives  mindre  bra  ved  Bergenskysten,  saa  at  den  nu  næsten 
mangler  paa  flere  steder,  hvor  den  før  optraadte  i stor  mængde. 
Solecurtus  antiquatus,  neptunea  despecta  og  sipho  tortuosus,  som  er 
fundet  i de  postglaciale  afleiringer,  lever  nu  ikke  længere  i Ber- 
gensfjordene. 
Jeg  skal  saa  foretage  en  sammenligning  mellem  de  i tapes- 
tiden  og  vor  tid  optrædende  mollusker  med  hensyn  paa  deres  ud- 
bredelse.  Et  særdeles  heldigt  sammenligningsmateriale  frembyder 
sig  i Feieles  tidligere  nævnte  af  handling:  „Oversigt  over  de  i 
Bergens  omegn  forekommende  skaldækte  mollusker“;  men  det  siger 
sig  selv,  at  jeg  ogsaa  har  benyttet  det  materiale,  som  er  tilveiebragt 
ved  de  øvrige  bergenszoologers  undersøgelser. 
Terehratidina  caput-  serpentis,  Lin.,  har  jeg  kun  fundet  fossil 
ved  Fosaaen  i Lygrepollen.  Nu  er  den  almindelig  i Bergensfjor- 
dene,  men  optræder  gjerne  paa  større  dyb  end  20  m. 
Anomici  aculeata,  Lin.,  har  jeg  kun  fra  bankerne  ved  Dale- 
vaagen,  Austevaag  og  Fosaaen.  Den  er  nu  temmelig  almindelig 
udbredt  i Bergensfjordene. 
Anomia  ejdiippkim,  Lin.,  findes  . i en  del  af  tapesbankerne. 
Den  mangler  vistnok  paa  adskillige  forekomster  (saaledes  omkring 
Bergen),  men  er  til  gjengjæld  tilstede  i forholdsvis  stor  mængde 
paa  andre  steder.  Feiele  angiver,  at  den  i vor  tid  er  talrig  overalt 
paa  ethvert  dyb. 
Anomia  striata,  Beocchi,  findes  i flere  af  tapesbankerne,  saa- 
ledes ved  Lindaas,  i den  indre  del  af  Sørfj orden  og  Osterfjorden 
samt  i bankerne  i feltets  sydlige  del;  den  er  nu  forholdsvis  sjelden. 
Ostrea  edidis,  Lin.,  er  funden  i henved  halvparten  af  de  nu 
kjendte  postglaciale  banker  og  optræder  i tildels  ikke  saa  ringe 
