1907]  Bergensfeltet  og  tilstødende  trakter  i sengiacial  og  postglacial  tid.  199 
mængder.  Angaaende  dens  optræden  i nutiden  angiver  Feiele 
(i  1873),  at  den  for  en  del  aar  tilbage  forekom  i rig  mængde  om- 
kring Bergen,  Nu  synes  den  at  være  begrænset  til  pollerne. 
Pecten  aratus,  Gmel.,  har  jeg  kun  fundet  ved  Fosaaen  (nogle 
faa  eksemplarer).  Den  er  nu  temmelig  almindelig  fra  100 — 400  m. 
I Kristianiafeltet  er  den  funden  i de  yngste  postglaciale  afleiringer. 
Pecten  islandÅcus,  Mule.,  tindes  ogsaa  ganske  hyppig  i tapes- 
bankerne,  mens  den  i vore  dage  er  yderst  sjelden  ved  Bergen. 
Den  er  saavidt  mig  bekjendt  kun  fundet  i et  eneste  eksempar  ved 
Herløvær  af  Saks.  Størrelsen  af  dette  eksemplar  var  50  mm., 
størrelsen  af  individerne  i tapesbankerne  er  70 — 80  mm.  og  af 
individerne  i de  senglaciale  myabanker  fra  90 — 110  mm.  Af  Noed- 
GAAED  er  den  ogsaa  taget  levende  ved  Boknf jorden, 
Pecten  maximus,  Lin.,  er  meget  almindelig  i vore  tapesbanker, 
hvor  den  forekommer  i tildels  særdeles  store  eksemplarer.  Nu 
er  den  almindelig  paa  sandbund.  Den  skal  forøvrigt  i levende 
live  ikke  være  saa  let  at  faa  i skraben. 
Pecten  opercularis,  Lin.,  har  jeg  fundet  i flere  af  tapesban- 
kerne; ved  Helle  endogsaa  i stor  mængde.  Den  er  nu  ifølge 
Feiele  almindelig  fra  10 — 40  favne. 
Pecten  septemradiatus,  Mull.,  har  jeg  kun  fundet  ved  Helle. 
Den  forekommer  nu  spredt  rundt  omkring  i Bergensfjordene,  men 
flndes  neppe  paa  mindre  dyb  end  30  m.  (Geieg). 
Pecten  striatus,  Mull.,  har  Feiele  fundet  i banken  i Drongø- 
vaag  og  jeg  i banken  ved  Fosaaen;  nu  er  den  almindelig.  Den 
optræder  imidlertid  ikke  paa  ringere  dyb  end  10  m. 
Pecten  testce,  Bivona,  har  jeg  kun  fundet  ved  Fosaaen.  Den 
er  sjelden  ogsaa  nu. 
Pecten  tigrinns,  Mull.,  har  jeg  fundet  i tre  af  bankerne  i 
Sørfjorden  og  indre  del  af  Osterfjorden;  nu  er  den  meget  almindelig, 
men  holder  sig  gjerne  til  dyb  fra  20 — 200  favne,  altsaa  paa  større 
dyb  end  de  fundne  tapesmollusker  har  levet. 
Pecten  varhis,  Li.n,  har  jeg  kun  fundet  ved  Lindaas,  i Hos- 
anger og  i Austevaag  paa  store  Godø.  Den  synes  ogsaa  i nutiden 
at  være  sjelden. 
Lima  kians,  Gmel.,  har  jeg  fundet  i banken  ved  Betiro  lige 
ved  Nordaasvandet.  Levende  er  den  nu  fundet  i store  mængder 
paa  flere  lokaliteter  i Bergensfjordene. 
Mgtilus  edulis,  Lin.,  optraadte  i tapestiden  som  nu  i kolossale 
mængder  og  maa  vel  nærmest  betegnes  som  meget  almindelig. 
