1907]  Berg-ensfelfet  og  tilstødende  trakter  i senglacial  og  postglacial  tid.  227 
møre  (Rekstad)  et  vel  udvikiet  terrasseniveau,  som  er  opfattet  som 
tapesniveauet. 
Efter  sænkningen  i den  varmere  del  af  den  postgdaciale  tid 
hæves  saa  landet  langsomt  op  til  det  nuværende  niveaii.  At  imidler- 
tid ogsaa  denne  hævning,  som  altsaa  har  beløbet  sig  til  10 — 14  m. 
(lidt  forskjellig  paa  de  forskjellige  steder  i feltet),  har  været  af- 
brudt  flere  gange,  derpaa  tyder  de  lavere  terrasser,  som  jeg  har 
paavist  paa  flere  steder. 
Uagtet  jeg  i Bergensfeltct,  som  det  vil  fremgaa  af  det  fore- 
gaaende,  har  fundet  talrige  postglaciale  banker  med  en  ganske  art- 
rig  fauna,  kan  man  dog  ikke  for  Bergensfeltets  vedkommende  gjen- 
nemføre  en  tilsvarende  inddeling  til  den,  man  har  i Kristianiafeltet. 
En  af  grundene  hertil  er,  at  Bergcnsfeltet  i postglacial  tid  laa  saa 
lavt,  at  kun  en  ringe  del  af  de  postglaciale  afleiringer  er  hævet  -op 
over  havets  overflade.  Der  er  saaledes  i Borgensfeltet  ingen  post- 
glaciale lerafleiringer  fundet,  hverken  isocardialer  eller  scrobicularialer, 
og  der  er  heller  ingen  sandsynlighed  for  at  finde  dem.  Skrabninger 
f.  eks.  i Sognefjoi’den  har  vist,  at  de  ligger  adskillig  under  havets 
overflade  (20 — 50  m.).  Inddelingen  vanskeliggjøres  ogsaa  af  den 
grund,  at  mens  i Kristianiafeltet  former  som  f.  eks.  tapes  decussata  i 
den  senere  del  af  den  postglaciale  tid  er  forsvunden  fra  fjorden 
og  derfor  har  stor  betydning  for  inddelingen,  saa  fortsætter  den  i 
Bergensfjordene  helt  ned  til  vor  tid,  da  den  er  funden  baade  ved 
Lyseklostei-,  Bukken  og  paa  flere  steder  i Hjeltefjorden.  Trods 
disse  vanskeligheder  synes  dog  en  del  af  de  postglaciale  banker  at 
kunne  skilles  ud  som  tilhørende  et  noget  varmere  afsnit  end  de 
øvrige. 
