50 



Afbildninger: Tab. III, fig. 11, a. Am. inermis) b. Hovedet med 

 Pandehornet; c. Pandehornet alene, stærkere forstorret 5 d. et Stykke af de 

 nederste Foleres Svobe; e. Kindbakkerne; f. de to sidste Led af Tygge- 

 foddernes Famlere; g. Bagkroppens to sidste Ringe med falske Fodder 

 og- Haleappendix. 



Anmærkning. Nærværende Art passer saa godt til Fabricius's Beskrivelse 

 af Oniscus Cicada, at jeg- troer med temmelig Sikkerhed at torde an- 

 tage dem for identiske. Imidlertid har jeg beholdt Prof. Reinliardts 

 Benævnelse, indtil Sagen han blive sat udenfor al Tvivl, hvilhet ved Un- 

 dersogelsc paa Findestedet uden Vanskelighed synes at kunne skee ved 

 Hjælp af det grtinlandske Navn, Farven, Lcvemaadcn o. s. v. 



Milne-Edivards yttrcr den Formodning, at Fabricius's Oniscus 

 Cicada kunde være en Talitrus , men stotter denne Formodning rime- 

 ligviis ene paa den Omstændighed, at de overstc Folere angives at være 

 de korteste. 



Amphithoe crenulata Rhrdt. 



(Tab. III, fig. 12). 



(Oniscus abyssinus Fabr. Fn. gr. n. 236??). 



Denne lille Amfithoe har en langstrakt og stærkt sammentrykket 

 Form, saa at Siderne vise sig flade eller perpendifculære; Kroppens 

 Hojde er imidlertid ikke betydelig, skjondt storre end Tykkelsen. Læng- 

 den fra Panderanden til Halespidsen 5'"; Hojden næsten l'". 



Hovedet, der omtrent er saa langt som Kroppens to forste 

 Ringe, har en temmelig flad Pande, hvilken, ligesom hos foregaaende 

 Art, fra Midten af sin forreste Rand udsender et overmaade lille, stærkt 

 sammentrykket, tilspidset, gjennemsigtigt og horizontalt Horn, som 

 er skjult mellem de iiverste Foleres Grundled, og forst efter Folernes 

 Borttagelse kan bemærkes, skjondt vanskeligen med blotte Ojne. 



Folerne er lange, omtrent 3^'", og naae til henimod den bageste 

 Rand af Bagkroppens tredie Led. Indbyrdes have de næsten lige 

 Længde; dog vise de overste sig ved en nojagtig Sammenligning lidt 



