60 



Metoecus Medusarum Kr. 

 (Tab. III, %. 15). 



(Oniscus Medusarum Fabr. Fn. gr. n. 232). 



Dette Dyr udmærker sig-, ligesom adskillige nærstaaende, ved en 

 tyk, opsvulmet Krop, en smallere Bagkrop, et stort Hoved o. s. v. Jeg har 

 seet Individer fra omtrent 3'" til 10"', eller maaskee endnu lidt storre; 

 dog synes de store Individer at være langt sjeldnere end de smaa. 



Hovedet er stort, tykt, ovalt, af meget storre Hojde end Længde, 

 fortil ligesom brat afstumpet, dog med afrundede Kanter og en Fordyb- 

 ning omtrent i Midten af den forreste Flade, fra hvilken Folerne udgaae. 



Folerne ere meget korte; ved at sammenligne dem med Hovedet, 

 linder man, at de maaskee overgaae dettes Længde lidet j hvorimod de 

 omtrent indeholdes to Gange i dettes Hojde. 



Det forste Par, som sidder hiijt ovenover det andet, omtrent i 

 Midten af Hovedets Hojde, er ikke alene noget længer end dette Par, men 

 ogsaa af stærkere Bygning. Af Form er det syldannet, og bestaaer af 

 Sviibe og Skaft. Skaftets forste Led er kort, tykt, i Enden tykkere end 

 ved Roden; andet og tredie Led ere meget korte, indbyrdes omtrent af 

 lige Længde, tilsammen kun halvt saa lange som forste Led. Svoben er 

 idetmindste dobbelt saa lang som Skaftet, uden Spor til Led, spidst til- 

 lobende, langs den nederste Band besat med temmelig lange Borster. 



Andet Par Folere ere anbragt mod Grændsen af Hovedets Un- 

 derflade. Skaftets sidste Led er næsten saa langt som de to foregaaende 

 tilsammentagne. Den tilspidsede, syldannede Sviibe er kun lidt længer 

 end Skaftet, og viser hverken Led eller Borster. 



Ojnene ere meget store, og indtage næsten ganske Hovedets 

 Sideflader, saavelsom den storste Deel af den forreste Flade. To Ste- 

 der paa hver Side vise de en morkere (rodligblaa) Farve*). 



') Hvad her er sagt om Ojnene, passer sig- kun paa de i Spiritus opbevarede Indivi- 

 der. Hos levende Dyr er Forholdet anderledes, hvilket deels sees af Fabricius, 

 Joels ogsaa direkte Erfaringer over nærstaaende Dyr paa vore Kyster have lært mig. 



