21 



karakteristisk for Moderen. Folerne ere forholdsviis meget tykkere kos 

 Ungen, og besatte med tydeligere Borsier; de overstes Svobe bestaaer 

 knn af fem Led, Bisvoben af to Led. De nederste Foleres Svobe har 

 kun sex Led; egentligen er ingen Grændse eller Adskillelse antydet 

 mellem Skaft og Svobe, paa Grund af den sidstes Tykkelse og Læng- 

 den af dens Led. Hovedet er temmelig stort, idetmindstc saa langt som 

 Kroppens to forste Kinge, og Pandespidsen mere fremragende end hos 

 den Voxne. Ojnene ere mindre, ikke nyredannede men ovale, og for- 

 oven, som jeg mener, lidt bredere end forneden. Fodderne ere af en 

 meget tykkere og plumpere Form. Længden af disse Individer er hen- 

 imod 21'". 



Gammarus Sabini er nedsendt fra Sydproven, Julianehaab, Fiske- 

 næsset , Godthaab og Omenak, og forekommer upaatvivleligen paa hele 

 den gronlandske Kyst. 



Jeg kan ikke forlade denne Art, uden at gjore opmærksom paa, 

 at jeg i det nordlige Kattegat, især ved Hirtsholmen, har fundet nogle 

 faa Individer af en Gammarus, hvilken jeg uden al Betænkning vilde 

 have opstillet som en ny Art, dersom de betydelige Forandringer, G. 

 Sabini undergaaer i sin Tilvext, havde været mig ubekjendte. Nu der- 

 imod vover jeg ikke, idetmindste ikke uden yderligere Erfaringer, at ad- 

 skille den fra G. Sabini, da de Forskjælligheder, den viser, muli^-en 

 alle kunne forklares af Individernes yngre Alder. Mine Exemplarer ere 

 alle tagne af Fiskegarn, der havde været udsatte paa 4 til 5 Favne 

 Vand. Længden af de stiirste Individer udgjor 5'" eller lidet mere. 

 Spor til Generationsvirksomhed bemærkes hos ingen af dem, skjondt 

 de ere samlede i flere Sommermaaneder. De vigtigste Omstændighe- 

 der, hvori de stemme overeens med G. Sabini ere: begge Fiilerpars 

 ligestore Længde; Formen af Munddele, Fodder, Epimerer, Haleaj)- 

 pendix og Ryggens sidste Tænder (især maa Tænderne paa Bagkrop- 

 pens tredie og fjerde Ring vel mærkes). De Forhold, hvori de 



