18 



Kindbakkerne ikke meget store og: deres Famlere ikke ret lang-e, 

 men af stærk Bygning-; Rjceberne smaa og- spæde; Tygge/oddernes Fam- 

 lere af meg-et svær og- plump Bygning-. 



De to forste Par Fodder stemme ikke alene overeens i Form 

 men ogsaa i Storrelse. Haanden er temmelig- lille, ikke bredere end 

 foreg-aaeude Led, af en langstrakt ægdannet eller næsten konisk Form, 

 idet den ved Roden er bred men i Enden tilspidset. Den bag-este Rand 

 af disse Fodder er temmelig- tæt besat med stærke Borsteknipper, hvilke 

 paa Haanden danne en dobbelt Række. Den bevægelige Klo er for- 

 holdsviis stor og stærk. 



Tredie oq fjerde Par Fodder vise den for disse Fodpar hos Gam- 

 marusarterne almindelige Form, og ere altsaa indbyrdes eensdannede, 

 men tredie Par overgaaer det fjerde ikke ubetydeligt i Storrelse. 



De tre sidste Fodpar ere eensdannede, men femte Par er langt 

 mindre end de to folgende. Sjette og syvende Par ere lige store, und- 

 tagen hvad det forste pladedannede Led angaaer; thi dette er hos sy- 

 vende Par betydeligt stbrre end hos sjette. Som en Særegenhed ved 

 disse tre Fodpar fortjener at bemærkes, at det forste pladeformige Led 

 ikke har den nederste Rand dybt indskaaren, men at det andet Led er 

 fæstet til denne Rand uden at optages i et Indsnit. 



Betegnende for nærværende Art ei»*den Kam, eller, om man hel- 

 ler vil, den Række Tænder, som hæver sig langs Ryggens Middellinie 

 ikke blot paa Bryststykket eller Kroppens syv forste Ringe, men ogsaa 

 paa de fire folgende til Bagkroppen henhorende Ringe. Paa Kroppens 

 forste Ring har Fremragningen mere Form af en Kam eller Kjol end 

 af en Tand; den naaer fra Ringens forreste til dens bageste Rand, hæ- 

 ver sig mest i Midten, og skraaner jevnt og afrundet ned saavel fortil 

 som bagtil. Paa alle de folgende Ringe begynder Tanden forst at hæve 

 sig et Stykke bag Ringens forreste Rand, og den folgende Tand er stedse 

 stiirre end den foregaaende, de to sidste dog undtagne. Anden og tredie 



