97 



lober sig: omtrent til ^ at' alle belsjendte Amfipoder*). Af disse Kjends- 

 gjerninger synes man maaskee berettiget til at antage det som en Na- 

 turlov, at medens Krabber og' Kræbs, eller med et Ord Dehapoder, som 

 befolke de sydlig-e Have under mange forskjællige Former, mod IXorden 

 mere og mere forsvinde, indtages i visse Maader deres Plads af Amfi- 

 poderne, der her fremtræde i et overvejende Forhold saavel mod Deka- 

 poderne som mod hele Kræbsdyrklassen 5 en Overvægt, der maaskee ikke 

 viser sig- mindre i Antallet af Individer end Arter; 



Uagtet det gronlandske Hav besidder Dyr af begge Amfipoder- 

 nes Hovedformer, Gammarina og Hyperina, udgjore de fbrste, og blandt 

 disse atter Saltatoria, det langt talrigste Antal. Det er især til Slægten 

 Amphithoe at denne Overvægt skyldes : de arktiske Arter af denne Slægt 

 (10 i Tallet) belobe sig til Halvdelen af Arternes Tal fra alle andre 

 Have (20 efter M.-E.), eller til ^ af det hele bekjendte Artstal. 



Endnu en Bemærkning kunne de gronlandske Amfipoder give 

 Anledning til. De ydre Integumenter vise hos Slægterne Gammarus og 

 Amphithoe en Tendens til at antage skarpe og kantede Former-? til at 

 udsende Horn og Torne, som ingenlunde i den Grad iagttages hos Ar- 

 terne i de sydligere Have, og som synes at voxe, jo hojere man stiger 

 op mod Nord. Gammarus loricatus, Gammarus Sabini, Amphithoe 

 Edwardsii, Amphithoe Hystrix, Amphithoe cristata, der alle naac meget 

 langt ind i Polarzonen, synes at tale for denne Mening. , > m 



Isopoderne udgjore kun 9 Arter, eller mindre end \ af de ark- 



*) Dette -sidste Resultat erholder jeg paa folgende Maade: MilneÆdwards optæller 

 78 sikkre Amfipodarter fra Verdens forskjællige Have} til disse lægger jeg de 

 gronlandske Arter, med Undtagelse af de ved M.-E. allerede optagne (26—5), 

 hvorved Antallet voxer til 99. De gronlandske Amfipoder forholde sig altsaa til 

 alle bekjendte Amfipoder som 26 til 99. Alle bekjendte Amfipoder udgjore endvi- 

 dere efter denne Beregning omtrent J s af alle bekjendte Krustaceer; istedetfor at 

 de, for nærværende Arbejde, kun udgjorde lidet mere end £ B . — Da M.-E. har be- 

 nyttet saavel Alt, hvad det rige Pariser-Museum opbevarede, som ogsaa hvad den 

 zoologiske Literatur tilbod ham, kan hans Fortegnelse vel ansees for temmelig 

 fuldstændig for den Tid, den bekjendtgjordes. 



