1914] Gammel vestlandsk vævkunst. 5 



almindelighet som vestlandsk import. 1 ) I elet nordenfjeldske fore- 

 kommer rutevæven ikke. 2 ) Det synes altsaa som om rutevæven er 

 begrænset til Vestlandet, Sørlandet og - de østlandske fjeldbygder, 

 som staar i nærmest kontakt med Vestlandet — med andre ord: 

 rutevæven kan betragtes som en i det væsentlige for Vestlandet 

 eiendommelig form. 



Vender vi os nu til Bergens Museums materiale og ordner 

 dette efter bygdelagene, viser det sig, at en bestemt type er fælles 

 for alle Vestlandets bygder, og at ogsaa hun denne er fælles. Det 

 er et aaklæ, mønstret med ottebladsroser og med en bestemt, meget 

 begrænset farveskala (pl. I). Det er nu at lægge merke til, at 

 disse aaklær næsten uten undtagelse er meget bleke i farverne, 

 meget blekere end de andre typer, som er i Bergens Museums eie 

 - endvidere, at de allesammen er meget omhyggelig vævet, saa- 

 godtsom uten feil, altid ens paa forside og bakside og av finere 

 garn end de fleste andre aaklær, — og endelig, at de ei- over- 

 ordentlig strenge og regelmæssige i tegningen- Alle andre tepper 

 grupperer sig, som vi senere skal se, lokalt og har en ganske 

 anden rigdom av forskjellige motiver, der dog for en del kan føres 

 tilbake paa det ganske enkle motiv, der er karakteristisk for denne 

 fællesvestlandske gruppe. Det er derfor al mulig grund til at anta,, 

 at denne gruppe repræsenterer et ældre stadium end lokalgrupperne,. 

 eller med andre ord: at rutevæven fra først av har været meget 

 ensartet over hele Vestlandet, og at der først senere har utviklet 

 sig lokale typer. 



Det motiv, som gaar igjen i alle tepper av denne ældste type, 

 er ottebladsrosen, 3 ) altid i to mørke farver med hvertandet blad av 

 den ene farve, hvertandet av den anden, mens mellemrummet mel- 

 lem bladene ei- gult oppe og nede og paa begge sider, hvitt i de 

 andre mellemrum. Omkring rosen tinder vi altid en ottekantet 

 ramme av en mørkere farve. Denne figur tinder vi altid nøiagtig 

 likedan paa disse tepper, kun med en ganske ubetydelig farve- 

 variation. Fire av rosens blade er altid rødviolette (plante farve av 

 leeanora tartaria); de fire andre har oftest været grønne eller brune, 

 men er nu gjerne blit helt graa, av og til er de ogsaa blaa. Ram- 



x ) Ifølge velvillig meddelelse fra hr. Anders Sandvig. Samlingerne paa 

 Maihaugen eier ialt ca. 40 rutevævsaaklær. 



2 ) Ifølge velvillig meddelelse fra hr. direktør Hans Dedekam. 



3 ) I det følgende vil ordet ,, ottebladsrosen" bli forkortet til „rosén" 



