1914] Gammel vestlandsk vævkunst. 7 



Hardangergruppe, som senere skal omtales. Og endelig forekommer 

 roseteppet baade i Telemarken og Hallingdal, hvad der helt 

 avgjørende viser, at selvom Bergens Museums materiale ikke kan 

 opvise noget roseteppe fra de indre fjorddistrikter, maa dette dog 

 i sin tid ha været det herskende over hele rutevævens omraade. 



Der melder sig nu det spørsmaal: Hvilken tid repræsenterer 

 roseteppet? En nøiagtig tidsbestemmelse er selvfølgelig helt ute- 

 lukket, idet et motiv som rosen vanskelig lar sig stilbestemme. 

 Det findes nemlig allerede i koptisk vævning og har sikkerlig ikke 

 været ukjendt i middelalderen. Nogen tidsgrænse bakover kan 

 man saaledes ikke trække. Derimot synes det at være grund til 

 at anta, at de fleste bevarte eksemplarer skriver sig fra det 17de 

 aarhundrede. Paa et par av rosetepperne linder vi nemlig et motiv 

 med flere kvadrater, stillet indi hverandre, som ogsaa kj endes fra 

 karveskuren og der er karakteristisk for begyndelsen av det 17de 

 aarhundrede. 1 ) 



Dette antyder altsaa det 17de aarhundrede som disse teppers og 

 andre beslegtedes tilblivelsestid. Men der er en anden omstendig- 

 het, der har større betydning. Blandt rosetepperne Ander vi nem- 

 lig to, der er daterte. Fig. 3 viser et aaklæ, der har indskriftbord. 2 ) 

 Indskriften lyder: „SLS. AHD. ANNO 1775. IH". Det inter- 

 essante er nu, at dette aaklæ viser typen i opløsning og derved 

 antyder, at de regelmæssige rosetepper er ældre end dette aarstal. 

 Det har nemlig ikke længer de bleke, gamle farver og heller ikke 

 helt det samme farvevalg, idet farverne er rødt (ikke rødviolet), to 

 blaa farver, gult og hvitt. Og hvad der er vigtigere: disse farver 

 er ikke længer fordelt med den regelmæssighet, der uten und- 

 tagelse præger de ældre rosetepper; rosebladene er saaledes ikke 

 længer regelmæssig skiftende i to farver, idet her stadig samme 

 farve gjentages i to blader ved siden av hverandre og lignende. 

 Det andet aaklæ er datert 1836 (flg. 4) og viser, at opløsningen 

 nu er gaat endnu videre, idet farvevalg og farvefordeling her er 

 endnu langt uregelmæssigere end i aaklædet av 1775. 



Vi maa saaledes anta, at roseteppet sandsynligvis er opstaat 

 under gotisk indflydelse, at de nu bevarte eksemplarer væsentlig 

 tilhører det 17de aarhundrede, mens det 18de aarhundrede betegner 

 typens opløsning. Dette er ogsaa av en anden grund sandsynlig; 



*) Jfr. Schetelig: Karvesknr paa Vestlandet (B. M. aarb. 1913, nr. 9, side 9). 

 2 ) Ved et uheld fotografert fra baksiden. 



