20 Einar Lexow. [Nr. 2 



sammen med den omstændighet, at tepperne ikke lignet hvad jeg 

 tidligere hadde set av billedtepper, og at de tilhørte et vestlandsk 

 museum, satte mig paa den tanke, at jeg her hadde for mig en 

 særskilt vestlandsk gruppe. Og det lykkedes mig at tinde flere om- 

 stændigheter, der pekte i samme retning, idet det ved undersøkelse 

 viste sig, at Kristiania Kunstindustrimuseum eiet to tepper (fig. 39 

 og 40) av helt den samme type som fig. 45, dog med flere farver, 

 og at disse notorisk skrev sig fra Vestlandet, fig. 39 fra Hardanger 

 og fig. 40 fra Yoss. Som det 6te teppe i gruppen kommer saa 

 fig. 41, der tilhører Norsk Folkemuseum og er uten stedsangivelse; 

 det har vestlandsfarver -f- blaat. Desuten skal vi senere omtale 5 

 tepper til, der ogsaa til en viss grad tilhører gruppen. — Av de 

 6 nævnte tepper staar fig. 39 utgangspunktet nærmest og maa vel 

 derfor antages at være det ældste. Som vi ser har de ornamentale 

 motiver trængt ind mellem figurerne, som ikke længer har noget 

 særegent felt. Selve figurmotivet er allerede blit adskillig misforstaat, 

 idet brudgommen her er rykket ned i række med de daarlige jom- 

 fruer, mens donatorfiguren er flyttet op og næsten er omformet til 

 en 6te klok jomfru. Men endnu er noget av det naturalistisk-genre- 

 mæssige blit igjen hos figurerne. Dragten er endnu forholdsvis 

 korrekt gjengit og endnu griper den ene haand i skjørtet. Men 

 dette er ikke længer tilfælde paa fig. 40; her er dragterne sterkt 

 forvansket (se f. ■ eks. kraverne), og her har jomfruerne sluppet 

 taket i skjørtet. Brudgommen og donatoren er forsvundet. Endnu 

 mere forenklet virker planche III. Det er nemlig ikke bare figu- 

 rerne som forenkles, ogsaa den isprængte ornamentik blir mindre 

 rik. Paa fig. 39 var der felter med dyr, liljekors. blade og stjer- 

 ner; langs over- og underkant en slags saksebord. Paa fig. 40 er 

 dyrene blit større, men felterne er blit mere ensartet; og mellem 

 figurerne dukker der op et slags ,.flammemotiv", for at gi det et 

 navn. Paa pl. III er der litet igjen av felterne, mens derimot 

 sakseborden og flammeraotivet dominerer; dyrene er bibeholdt. 

 Videre kan man lægge merke til fuglene ; de tindes spredt paa til- 

 feldige steder paa fig. 39, er regelmæssig placert mellem de gode 

 jomfruer paa fig. 40 og mellem alle jomfruerne paa pl. III. Ut- 

 viklingen gaar, som vi ser, mot større og større ensartethet, større 

 og større forenkling. Men den fører endnu videre. Før vi be- 

 handler det næste teppe (fig. 41) maa jeg imidlertid indskyte noget 

 om disse teppers bruk, da teppet ellers blir helt uforstaaelig. Disse 

 vestlandske tepper er nemlig ikke, som de tidlige bytepper eller 



