1914] Gammel vestlandsk vævkunst. 25 



Ryfylketeppet og Mandalsteppet virker lang-t mindre dekora- 

 tivt end de her nævnte. 



Sammenfattende dette i et par ord tror jeg 1 man tør si, at rute- 

 væven har sit kunstneriske tyngdepunkt i Hardanger og Sogn, og 

 at ogsaa Nordhordland gjør sig fordelagtig gjældende, mens de syd- 

 ligere dele av rutevævens omraade har mindre av interesse at by paa.. 



Av billedtepperne virker de mest forenklede dekorativt set 

 bedst. Især vil jeg fremhæve teppet, planene III, der kun har 

 Vestlandsfarverne. Det maa ha set udmerket ut, da det var helt. 

 Fig. 41 er jo for rart og primitivt til egentlig at være vakkert, 

 men som farve er det udmerket, behersket som det er av blaat og 

 rødt. Dertil kommer noget dæmpet gult, samt hvit og sort. 



De senere billedtepper, som betegner den nævnte selvstendige 

 bygdeindsats, er derimot vel stive og tørre i kompositionen og 

 skjæmmes noget av misforholdet mellem billedfelt og indramnings- 

 border. 



Som materialet foreligger viser rutevæven sig at være et eien- 

 dommelig utslag av vestlandsk bondekultur, som ogsaa har formet 

 en særskilt gruppe inden norsk billedvæv. At ialfald billedvæven 

 i de former vi nu kjender den, utgaar fra bykulturen, forekommer 

 mig meget sandsynlig, og jeg skulde ogsaa være tilbøielig til at tro, 

 at rutevæven i dens første paaviselige fase, som roseteppe, likeledes 

 har en forbindelse med bykulturen, eller rettere, at den utgaar fra 

 en fælleskultur paa en tid, da endnu ikke den sterke spaltning var 

 indtraadt. 



Ti en bondekultur, der har hersket i længere tid, maa efter 

 sit væsen ha differentiert sig sterkt. Og naar denne differentiering 

 for aaklærnes vedkommende først synes at indtræffe omkring aar 

 1700, tyder dette paa, at bondekulturen her vest som særskilt kultur- 

 form ikke paa den tid kunde være mere end et par hundrede aar 

 gammel. 



Efterskrift. 



Efterat denne avhandling var blit indlevert til aarboken, er jeg^ 

 blit opmerksom paa endnu et par billedtepper av den førstnævnte 

 gruppe, med figurer og ornamentale motiver om hinanden. Det ene 

 er et jomfruteppe av samme art som fig. 39 og 40; det tilhører 

 Kulturhistoriska Museet i Lund og angives at skrive sig fra Bohuslan. 



