James A. Grieg. [Nr. 3 



tre arter pycnogonider, Bythocaris payeri, Trochostoma boreale, Euneplu 

 thya fruticosa, Stylocordyle boreale o. s. v. Paa station 3 var Siphono- 

 dentalium lobatum, Natica bathybii, Ophiocten sericeum o. s. v. almin- 

 delig, sparsom derimot paa station 4. Det omvendte var tilfældet med 

 arter som Quspidaria obesa var. glacialis, Cylichna alba, Pontaster 

 tenuispinus o. s. v. De var talrikst paa stat. 4. Denne forskjel 

 paa faunaens sammensætning kan ikke skyldes de hydrografiske 

 forhold, da begge stationer tilhører den kolde area. Ei heller kan 

 den skyldes dybdeforskjellen. Elpidia glacialis' bathymetriske ut- 

 bredelse er saaledes 70—2814 m., Trochostoma boreales 37 — 1203 m. 

 Nymphon gracilipes og Colossendeis proboscidea gaar ned til over 

 1000 meters dyp og Borepnymphon robustiim til over 2000 m. I 

 det hele tat synes dybden for de fleste arters vedkommende at være 

 den faktor som spiller den mindste rolle; av ulike større betydning 

 er temperatur og saltgehalt. 



Forskjellen mellem faunaen paa stat. 3 og 4 maa skyldes bund- 

 forholdene. Paa stat. 3 bestod bunden av fint foramiferslam; paa 

 stat. 4, som ligger nærmere opunder Tampens avheld mot Nordhavs- 

 dypet, var bunden derimot forholdsvis haard. Slammet var her op- 

 blandet med fint sand og singel. Medvirkende har sandsynligvis 

 ogsaa været strømsætningen. Den som har skrapet noget i vore 

 fjorde eller paa vore kystbanker, vil ha lagt merke til at der ofte 

 paa et meget begrænset omraade kan være en masseoptræden av 

 en art, mens den kan mangle eller være sparsom paa nærliggende 

 lokaliteter, skjønt disse tilsynelatende byr de samme gunstige livs- 

 betingelser. Denne ophopning av dyr indenfor begrænsede omraader 

 skyldes i de fleste tilfælde bakevjer, strømhvirvler. At saadanne 

 har grepet ind ved faunaens sammensætning paa stat. 3 og 4 er 

 høist sandsynlig; herfor taler nemlig den store ophopning av pteropod- 

 skaller, særlig av skaller av Clio pyramidata paa stat. 3. De var 

 derimot sparsomme paa stat. 4. 



I „Ophiuroidea" x ) og „Crinoidea il2 ) indsamlet av „Michael Sårs" 

 har jeg paavist at høiarktiske arter kan træffes inden den varme 

 area; saaledes er Opliiopleiira borealis, Ophiopus arcticus og Antedon 

 prolixa funden inden den varme areas grænseomraade mot det kolde 

 vand. Noget længere ind i den varme area trænger arter som 

 Oorgonoceplialus eucnemis, Gorgonocephalus agasski og Antedon 



*) Bergens Museums Aarbok 1903, nr. 13. 

 2 ) Bergens Museums Aarbok 1904, nr. 5. 



