1914] Evertebratfaunaen paa havdypet utenfor „ Tampen". H 



stat. 17). Sandsynligvis er dog denne sydlige form avvikende fra 

 den boreoarktiske. 



Natica hathyhii Friele. 



Stat. 3. Ret almindelig. De fleste eksemplarer tilhører varieteten 

 oblonga Friele. 



Det største eksemplar maaler: høide 14.5 mm., diameter 10.5 

 mm., mundaapningens høide 10.5 mm. Hos et andet eksemplar er 

 disse maal henholdsvis 13 mm., 10 mm. og 8.5 mm. Odhner angir 

 denne varietets maksimalstørrelse til: høide 16.4 mm., diameter 14 

 mm., mundaapningens høide 10.2 mm. 



Stat. 4. Tre eksemplarer som tilhører den typiske form. Det 

 største maaler: høide 8 mm., diameter 7 mm., mundaapningens høide 

 5 mm. 



I sit verk over nordiske og arktiske Semiproboscidifera 1 ) rede- 

 gjør Odhner nærmere for denne arts utbredelse. Det fremgaar 

 herav at Natica bathybii er en karakteristisk dyphavsform, som er 

 knyttet til Nordhavets kolde area. 



Bela nobilis Møller. 



Stat. 4. Fire yngre eksemplarer; det største maaler: høide 

 7.5 mm., diameter 4 mm. 



Arten er circumpolar. Inden Nordhavsomraadet synes forøvrig 

 de fleste av dens findesteder at tilhøre den varme area. 



Bela tenuicostata M. Sårs. 



Stat. 3. Fire eksemplarer. 



Stat. 4. Ret almindelig. 



De fleste eksemplarer tilhører varieteten willei Friele. De 

 største av dem maaler: høide 10 mm., diameter 4.5 mm. 



Varieteten willei synes fortrinsvis at være en koldtvandsform. 

 Av de 17 stationer paa hvilke „Vøringen" erholdt den, tilhører 

 kun fem den varme area og av disse ligger tre nær grænsen mot 

 den kolde area. Ogsaa den typiske Bela tenuicostata forekommer 

 omend sjeldnere i den kolde area (cfr. Friele). 2 ) 



x ) Kgl. Sv. Vet. Akad. Handl. vol. 50 no. 5, 1913, p. 24. 

 2 ) Norske Nordhavs Exp., Mollusca II, 1886, p. 14. 



