1914] Evertebratfaunaen paa havdypet utenfor „Tampen". 13 



Neptunea (Siphonorbis) lachesis Mørch. 

 Stat. 4. 8 sterkt cilierte eksemplarer, som tilhører den typiske 

 form. Det største eksemplar maaler: høide 49.5 mm., diameter 17 

 mm. ; hos et andet eksemplar er maalene henholdsvis 38.5 mm. og 



13.5 mm. I Østfinmarken blir arten ifølge G. O. Sårs 42 mm., i 

 Karahavet 56 mm. (Collin). Ved Vestgrønland blir den 41 mm. 

 (Posselt) 1 ), mens den ved Østgrønland kan opnaa en høide av 



76.6 mm., diameter 24.3 (Hagg). 2 ) Fra Nordhavet angir Friele type- 

 formens størrelse til 45 mm., diameter 15 mm., mens varieteten 

 bicarinatct kan bli henholdsvis 61 mm. og 18 mm. 3 ) 



Neptunea lachesis synes fortrinsvis at være knyttet til den 

 kolde area; kun sjelden er den paatmffen i den varme. 



Neptunea (Siphonorbis) danielsseni Friele. 



Stat. 3. Fragmenter av to eksemplarer, hvorpaa var fæstet 

 Scalpellum striolatum G. O. Sårs. Det bedst bevarte eksemplar er 

 34 mm. høit. Fbiele angir artens maksimalstørrelse til 39 mm. 



Neptunea danielsseni er knyttet til Nordhavets kolde area, hvor 

 den først blev paavist av „ Vølingen" i et dyp av 2030 — 2438 m., 

 temperatur -r- l.i — =-1.6° C. Senere har „Michael Sårs" tat den 

 mellem Norge og Island, 2100 m., -i- 1.12° C, og den svenske polar- 

 ekspedition mellem Jan Mayen og Grønland, 2000 — 2400 m. 



Neptunea (Mohnia) niohni Friele. 



Stat. 3. Ett eksemplar, høide 13 mm., diameter 7 mm., som 

 avviker fra den typiske form ved en grovere skulptur. Artens 

 maksimalstørrelse er: høide 32.4 mm., diameter 13 mm. (Hagg.). 



Neptunea mohni er en utpræget dyphavsform som er knyttet 

 til Nordhavets kolde area. Her blev den først funden av „Vøringen" 

 paa 9 stationer i et dyp av 1099—2438 m., temperatur -i- l.l — '- 

 1.6° C. I 1899 fandt Tschernyschew den mellem Norge og Jan 

 Mayen 2203—2992 m., -^ 1.0 — '- 1.1°. I 1900 tok „Michael Sårs" 

 den mellem Norge og Island, 2100, -i- 1.12°, og den svenske polar- 

 ekspedition mellem Jan Mayen og Grønland, 2000 — 2400 m. Arten 

 har sin sydgrænse i Færøkanalens kolde area, hvor den i 1882 blev 



*) Posselt: Grønlands Brachiopoder og Bløddyr, Meddel, fra Grønland, vol. 

 •23, 1898, p. 181. 



2 ) Hagg: Mollusca and Brachiopoda, Arkiv f. Zool., vol. 2, nr. 13, 1905, 

 p. 43. 



3 ) Norske Nordhavs Exp. Mollusca I, 1882, p. 21. 



