1914—15] 



Hvaler og- hvalfangst i Sydafrikj 



11 



ligner de i formen ganske nordknølens. Anbringelsen av tuberkler 

 er ogsaa som hos nordknølen. Haarveksten synes gjennemgaaende 

 at være svakere end nordpaa. Paa underkjæven saaes som oftest 

 10 — 12 haar med en længde av høist 5 mm. Barderne tindes i et 

 antal av optil 350 og er saaledes noget talrikere end hos nord- 

 knølen, hvor det høieste antal er ca. 320. 





■ 









. ifl 





fp§l| 



\£^*Eiz5 : ^~*~~~-- 



















^^5*-^ 





^^ 





^*^T - -' - 





Fig. 5. Knølen kjøres op. Brydes station, Blaff, Durban. 



Farve. 



Farven er likesom hos nordknølen særdeles varierende og derfor 

 et daarlig artsmerke at bygge paa. — Oversiden er næsten altid 

 ensfarvet blaasort, ofte med et graalig eller brunlig anstrøk, og 

 brystfinnerne er oventil av ryggens farve, under hvite. Undersiden er 

 i de fleste tilfælde blaagraa, gjerne med hvite flekker omkring 

 genitalaapningen ; men talrike eksemplarer har mere eller mindre 

 utbredte hvite flekker eller striper ogsaa paa buken eller haken, 

 og hos andre igjen er en større eller mindre del av buken eller 

 endog hele undersiden hvit. Mellem disse 3 stadier tindes alle 

 overganger, og det turde idethele være vanskelig at tinde to eksem- 

 plarer som er helt like. 



Halefinnen er som oftest hvit under, men undertiden ogsaa sort. 

 Leilighetsvis kan den være hvit paa høire og sort paa venstre side 

 eller omvendt. Hos en han som tokes i Pt. Alexandre 13 septem- 

 ber 1911, var kun de ytterste fliger av halefinnen hvite. 



