1914—15] 



Hvaler og hvalfangst i Sydafrika. 



13 



flnder man saavel hanner som hunner av alle 3 varieteter tilstede 

 i et jevnt antal gjennem hele sæsongen. Disse varieteter holder 

 sig - ikke i smaaflokker for sig selv, men blandet sammen. Av et 

 par kunde saaledes ofte den ene være mørk- og den anden lysbuket. 

 Et særpræg ved Sydhavsknølen er det at brystfinnerne næsten 

 altid er mørkfarvet oventil. Av de ovenfor nævnte 115 knøler 

 hadde saaledes kun 6 helt hvite brystfinner, mens dette hos nord- 

 knølen er regelen. — Men saa overordentlig variabel som knølen 



Jjk :?r^3&-, 



&^>- 



W A 



HHÉÉåi ^ 





**&åm 



JÆ3| 



m 









-4— 







J J ■Br-. 



"~m^ 



H^SfrZZr 1 '!' 1 ifci 







-^_. ^.... r- 



■*■:■ • 



™ 



98 



^«BBHH 



^^ 





Fig. 6. Knølen trækkes fra jernbanevognen op paa pl atf ormen. 

 Brydes station, Durban. 



er med hensyn til farvekarakterer, tør man vel neppe tillægge disse 

 megen systematisk betydning for denne arts vedkommende. 



Abnorme individer. 



Leilighetsvis har man paatruffet abnorme knølhvaler. Hos en 

 middelstor han, tat i Porto Alexandre 3 august 1911, var saaledes 

 brystfinnerne anbragt ualmindelig langt fortil, kun ca. 1 fot bak 

 øinene, og den høire finne manglet ytterste led. Hodet var forholds- 

 vis litet og bevokset med brune skjæl (Ande. Ingebrigtsen). 



Ved Union Whaling Co. i Durban tokes sommeren 1912 en 

 knøl med to rygfinner, som stod omtrent en alen fra hinanden, og 

 av hvilke den bakerste var størst. 



Hos en meget gammel, 15 meter lang hun, som fangedes i St. 



