14 Carl Fred. Kolderup. [Nr. 8 



for nævnte yngre eruptiver maatte da være trængt ind under den 

 sidste~del av foldningen. 



Som en tredie antagelse kan anføres at allerede under den store 

 hovedfoldningsproces i den skandinaviske fjeldkjede blev baade begge 

 silurbuer og Ulrikkens gneisfelt ved overskyvninger og andre pro- 

 cesser bragt i deres nuværende stratigrafiske forhold til hinanden 

 og derefter ved en senere proces presset nedover i en retning næsten 

 lodret paa de tidlige foldningsakser. 



Det kartlagte strøk mellem Sørfjorden og 

 Samnangerfjorden. 



Det kartlagte strøk ligger mellem den sydlige del av Sørfjorden 

 i nord og de nordligste forgreninger av Samnangerfjorden (Tren- 

 gereidfjord og Aadlandsfjord) i syd. I den vestlige del av feltet 

 ligger skraaningerne av Bergensfeltets høieste tjeld, Gulfjeldet, der 

 hæver sig op til en høide av 3149 fot, og i feltets østlige del ligger 

 Storenut, hvis topper ifølge den geografiske opmaalings bestem- 

 melser naar op til 2261 og 2240 fot. I de ccntrale dele av feltet 

 hæver sig Hananipen til 2568, Raunip til 2401 og Kraanip til 

 2086 fot o. li. Fjeldsiderne mot Sørfjorden er gjennemgaaende 

 meget bratte og paa flere steder utilgjængelige, hvad man vil faa 

 indtryk av naar man fra Trengereid station ser opover mot styrt- 

 ningerne paa nordsiden av Gulfjeldsmassivet. Mot Samnangerfjorden 

 er avheldet meget mindre steilt, og i strøket omkring Samnanger- 

 fjordens inderste del. Aadlandsfjorden, har det lavere land en ulike 

 større utbredelse end ved Sørfjorden. Bebyggelsen er derfor ganske 

 anderledes tæt omkring Aadlandsfjorden. Ved Sørfjorden ligger de 

 4 Trengereidgaarde paa en litet utviklet terrasse ca, 90 m. o. h., 

 Stavenæs og Sandvikgaardene litt lavere, og kun den lille gaard 

 Håna ligger like ved havet. De øvrige gaarde paa denne stræk- 

 ning er nærmest at betragte som fjeldgaarde. Ved Aadlandsfjorden 

 ligger derimot like ved sjøen Aadlandsgaardene, Reistad, Gjerde, 

 Tøsse, o. 11. a. Nogen større ansamling av løse avleiringer linder 

 man, naar undtas terrasserne ved Tøsse, dog heller ikke her. Som 

 det vil fremgaa allerede av en flygtig betragtning av kartet, stryker 

 de forskjellige bergartsoner gjennemgaaende n — s eller nv — so. 

 De større fjeldrygger og de mindre aasrygger følger omtrent de samme 

 retninger, og det viser sig derfor at være ulike meget vanskeligere 



