1914 — 15] Fjeldbygningen mellem Sørfjorden og Samnangerfjorden. 19 



diallag, men man kan ved studiet av flere præparater se at horn- 

 blenden maa ha været omvandlet av dette mineral, idet man Ander 

 at litt av diallagens interpositioner er bevaret. Enkelte steder i 

 feltet tinder man grønlige, kornige typer, som næsten udelukkende 

 bestaar av hornblende; disse maa være uralitiserte pyroxeniter. 



Flere av de kornige varieteter av uralitgabbroer, saussurit- 

 uralitgabbroer, zoisituralitgabbroer og uralitiserte pyroxeniter har 

 en delvis stripet anordning av bestanddelene, og der beredes herved 

 en petrografisk overgang til de skifrige, undertiden rent finkornige 

 varieteter. Disse kan enten betegnes som rene hornblendeskifere, 

 naar de bestaar næsten udelukkende av hornblende, eller som felt- 

 spatførende mere eller mindre saussuritiserte hornblendeskifere, eller 

 som zoisithornblendeskifere. Det er, som det vil forstaaes, det veks- 

 lende mængdeforhold mellem hornblenden og de lyse bestanddele 

 og den forskjellige grad av saussuritisering som betinger disse 

 betegnelser. 



Yed jernbanelinjen har man god anledning til at studere ut- 

 løperne fra saussuritgabbro feltet. Saaledes som det senere vil frem- 

 gaa ved et nærmere studium av det geologiske profil langs jern- 

 banelinjen fra ca. 2 km. v. f. Trengereid station til Vaksdal station 

 (Pl. II), tindes der J- soner av saussuritiserte flasergabbroer langs 

 linjen (XXX, XXXV, XXXVII og XXXIX). 



Dr. Reusch har i sit arbeide ,. Silur fossiler og pressede konglo- 

 merater i bergensskifrene" pag. 71 omtalt den vestligste av disse 

 soner (nr. XXX i mit profil) paa følgende maate: ,.Et kompleks 

 af bergarter bestaaende af hvid feldspat, tildels tæt, og af diallag(?) 

 tildels ogsaa med noget klorit. Det meste er finkornede tildels 

 meget finkornede blandinger, snart noget lysere, snart noget mør- 

 kere. De er tildels skifrige og optræder i tydelige, indtil centimeter 

 tynde lag-, der staar steilt, som lagene i profilet ellers gjør. Parti- 

 vis indesluttet forekommer blandinger af grovere korn, hvilke dels 

 er uregelmæssig kornede, dels udstyrede med en parallelstruktur 

 overensstemmende med tagningen. Disse varieteter forefindes i lag 

 eller linser indtil over metertykke." Hvad de optrædende varie- 

 teters gjensidige forhold angaar, kan jeg i det store og hele slutte 

 mig til dr. Reuschs uttalelser; vi har linser og striper av lysere 

 bergarter i mørke og vekslende med disse, fald ca. 70° v. Der 

 tindes ogsaa kvartsaarer og kvartslinser. Jeg vil straks pointere 

 at vi her staar overfor en gabbrobergart, som ikke alene har antat 

 en flaserstruktur, men som ogsaa er sterkt omvandlet, idet hoved- 



