22 Carl Fred. Kolderup. [Ni 



eler uregelmæssige kvartsaarer saa nogenlunde parallel skifrigheten. 

 Ved sin grovkornige struktur adskiller disse sig- let fra bergartens 

 finkornige feltspat og kvartsmasse. 



2. En tyndskifrig sericitrik gneis, der næsten nærmer sig en 

 sericitskifer, og som har litt klorit som mørke flekker paa de 

 glinsende spalteflater. Under mikroskopet minder den noget om 

 foregaaende. Av mineraler sees: talrike stængler av zoisit og 

 cpidot, blade av muskovit, sericit og klorit, nogen smaa korn av 

 magnetit og svovelkis, mindre korn og større linseformige aggregater 

 av kalkspat og endelig opknust feltspat og kvarts. 



3. En finkornig, grøn og hvitspettet zoisithornblendeskifer. 

 Under mikroskopet ser man den sedvanlige blaagrønne hornblende, 

 talrike søiler av zoisit, smaa krystaller av rutil og endvidere litt 

 feltspat, der ligger som en klar, meget tilbaketrængt grundmasse. 



4. En skifrig, adskillig saussuritisert uralitgabbro, der er 

 opdelt i mindre partier begrænset av klorithinder. Den oprindelige 

 struktur er langt bedre bevaret end hos forangaaende. Man ser 

 tydelig omridset av flere større feltspatindivider med vel utviklede 

 tvillinglameller. Enkelte steder er dog saussurritiseringen saa langt 

 fremskreden at feltspatomridsene ikke kan sees. Den oprindelige 

 pyroxen er fuldstændig omvandlet til hornblende. Endvidere sees 

 litt rutil og litt kalkspat. 



5. En middelskornig saussuritgabbro, der makroskopisk viser 

 adskillig gulgrøn epidot. Under mikroskopet ser man tydelig at 

 den oprindelige kornige struktur er bibeholdt, Hornblenden er av 

 den almindelige blaagrønne type og poikilitisk. Feltspaterne, hvis 

 oprindelige begrænsning sees, er fuldstændig saussuritisert. Rutil 

 er der adskillige aggregater av, og sammen med dem sees undertiden 

 korn av magnetit ; det synes altsaa her som om det oprindelige 

 titanjern er spaltet i magnetit og rutil. I andre tilfælde optrær 

 rutil paa en saadan maate i forhold til hornblende at man maa 

 gaa ut fra at den er dannet paa bekostning av en titangehalt i 

 denne eller vel rettere paa bekostning av titangehalte-n i det 

 oprindelige pyroxenmineral. Inde i et av rutil aggregaterne saaes 

 et sted litt svovelkis med en rødlig rand av jernoxyd. I enkelte 

 tilfælde har titansyregehalten i forbindelse med kalk og kiselsyre 

 git anledning til dannelse av titanit, der lindes som flere skarpt 

 begrænsede krystaller. 



6. En finkornig hornblenderik saussuritgabbro. Makroskopisk 

 ei' den en grønlig, yderst finkornig bergart, der er gjennemsat av 



