1914—15] Fj eldby giringen mellem Sørfjorden og Samnangerf jorden. 23 



talrike sprækker, langs hvilke der har foregaat forskyvninger, og 

 som senere er fyldt av en hvitlig saussuritmasse. (Fig. 2.) Horn- 

 blenden, der er av den i disse bergarter sedvanlige type, utgjør 

 hovedmassen og beløper sig kanske til ca, 70 %. Av de lyse 

 mineraler synes feltspat at forherske, men der tindes ogsaa adskillig 

 zoisit og epidot, Smaa, sorte ertskorn tindes paa flere steder og 

 er delvis omgit av leukoxen. 



Adskilt fra denne sone ved en ca. 40 m. bred sone av et 

 konglomerat med sterkt utpressede rullestener staar der et nyt parti 



Fig. 2. Opknust saussuritgabbro, gjennemsat av talrike sprækker langs hvilke 

 der bar foregaaet forskyvninger, og som er fyldt av en hvit saussuritmasse. 



av ilasersaussuritgabbro (XXXVII paa profilet), der er mindre rik 

 paa amfibolitiske partier end foregaaende, men forøvrig ligner den 

 meget. Ogsaa i denne tindes der enkelte steder kvartslinser. 

 Likesom i foregaaende flasersaussuritgabbrosoner optrær der for- 

 skjellige varieteter; enkelte maa betegnes som normalkornige mere 

 eller mindre saussuritiserte uralitgabbroer, andre maa betegnes 

 som feltspat og zoisitførende hornblendeskifere. I enkelte av de 

 sidste er feltspaten overveiende over zoisiten, og samtidig fører 

 bergarten smaa korn av titanjern. Rutil forekommer praktisk talt 



