42 Carl Fred. Kolderup. [Ne 8 



Sammenligner vi nu de lier fundne værdier med de av Gur- 

 benmann i hans „Kristallinische Schiefer" opstillede, tinder vi at 

 denne bergart i flere henseender staar nærmest hans gruppe I, 

 alkalifeltspatgneiser, men ogsaa minder adskillig om typer i hans 

 gruppe III, kalknatronfeltspatgneiser. Yærdien av S er saa høi at 

 bergarten bør regnes til gruppe I, men med hensyn til projek- 

 tionsværdierne staar den nærmere gruppe III. Dog lindes der 

 ogsaa under gruppe I hos Grubenmann opført en bergart hvor 

 f > a, nemlig den sedimentogene meso-biotitortoklasgneis fra Sulztal 

 ved Langenfeld i Tyrol (a 7.0 03-5 f 9.5). Med denne bergart passer 

 forøvrig den her beskrevne ellers meget daarlig naar man foretar 

 en sammenligning av de øvrige værdier (gruppeværclierne). Da 

 viser den i det store og hele større overensstemmelse med en anden 

 av de bergarter som Grubenmann i sit ovennævnte arbeide har 

 opført som tilhørende gruppe I, nemlig en meso-biotitortoklasgneis 

 fra Tumpener Steig i Øtztal, Tyrol. Dennes projektionsværdier 

 (efter Osann) er ogsaa i nogenlunde bra overensstemmelse, dog er 

 her ikke f > a, men = a. Gneisen fra Trengereidprofilet har 

 projektionsværdierne: a 7.3 c i4 f 8.3, gneisen fra Tnmpener Steig 

 a 7.5 C5 f 7-5. Naar den her beskrevne gneis fra Trengereidprofilet 

 ikke viser saa fuldstændig overensstemmelse med gruppe I, og sam- 

 tidig i enkelte henseender minder om gruppe III, saa maa dette 

 skyldes den omstendighet at vor gneis tilhører en underavdeling 

 under gruppe I, som i kemisk henseende danner en overgang 

 henimot gruppe III, og jeg er ikke i tvil om at man ved kemisk 

 undersøkelse av vore vestnorske gneiser vil linde tiere typer som 

 tilhører en saadan overgangsgruppe, der i mineralogisk henseende 

 vil karakteriseres ved en ikke uvæsentlig gehalt av kalknatron- 

 feltspater ved siden av kali- eller alkalifeltspaterne. Forsaavidt 

 disse gneisbergarter er av eruptiv oprindelse, vil de staa de saa- 

 kaldte granodioriter nær. 



Den kemiske analyse tillater ikke nogen helt sikker slutning 

 med hensyn til denne bergarts genesis. Som bekjendt har den 

 amerikanske geolog Edson S. Bastin i sin avhandling: „ Chemical 

 Composition as a Criterion in idcntifying metamorphosed Sediments" 

 (Journal of Geology, XVII), efter at ha precisert at de kemiske 

 analyser i mange tilfælde ikke har nogen betydning for avgjørelse]' 

 av spørsmaalet eruptiv eller sedimentær, opstillet endel kjendetegn 

 som tyder paa sedimentær oprindelse. Han nævncr at hvis Mg ( > 

 gehalten er større end Ca gehalten, og samtidig Iv> gehalten 



