1914 — 15] Fj eldby giringen meil em Sørfjorden og Samnangerf jorden. 61 



rit, desuten av en mosgrøn, sterkt pleokroitisk glimmer og av korn 

 og krystaller av rutil. Rutil tindes ogsaa i adskillig mængde i de 

 finkornige, lyse partier. Disse indeholder paa sine steder en masse 

 stængler av epidot og zoisit og desuten feltspat, hvorav mange 

 individer har tvillinglameller. De lyse masser er meget mere fin- 

 kornige end de mørke; dog sees ogsaa her enkelte steder litt større 

 feltspatindivider, der delvis har bevaret sin oprindelige form. 



De kloritiske skifere som tindes i denne sone, er tyndskifrige 

 bergarter med smale, linseformige masser av kvarts og kalkspat og 

 mellemliggende partier av glimmer og klorit. Under mikroskopet 

 sees talrike kvartsindivider med snorformig anordnede interpositio- 

 ner, kalkspat, store stængler av zoisit, epidot, klorit, muskovit, 

 adskillige krystaller av svovelkis og nogen faa rutilkorn. Kalkspaten 

 optrær dels i litt større aggregater, dels i smale aarer, som gjen- 

 nemsætter kvartsmasserne; enkelte partier er farvet av kulholdige 

 partikler. 



XXXIV er et 14 meter bredt konglomerat, som det til en 

 begyndelse er litt vanskelig at faa rede paa. Naar man har slaat 

 en del i det, opdager man imidlertid snart rullestencr dels av gra- 

 nit, dels av kvarts. Bergarten stryker n.— s og falder 70° mot 

 øst. Grænsen mot flasersaussuritgabbroen (XXXV) er meget 

 skarp (forskyvningsplata?). Hovedtypen er en meget skifrig berg- 

 art med lysegule partier, der makroskopisk væsentlig synes at be- 

 ståa av epidot og morkegrønne hinder av klorit. De gule partier 

 har enkelte steder linseformig begrænsning, saa at man muligens 

 kunde opfatte dem som sterkt utvalsede rullestener i et konglome- 

 rat. Under mikroskopet sees grønne kloritskjøler at gjennemsætte 

 en bergart, der bestaar av kvarts og en av talrike smaa epidot- 

 stængler opfyldt feltspat, Endvidere sees enkelte smaa rutilkorn. 

 smaa titanitkrystaller og litt mosgrøn biotit. I et parti hvor konglo- 

 meratstrukturen var nogenlunde bra utviklet, saaes en rullesten av 

 en rødlig, stripet og presset granit, der var gjennemsat av adskillige 

 spalter, hvorav enkelte er kloritrike. Under mikroskopet sees i den 

 pressede granit enkelte litt større plagioklaser og talrike mindre korn 

 av feltspat og kvarts, desuten litt kalkspat og litt klorit. Bergarten 

 er gjennemsat av tiere aarer, der dels bestaar av granit ens bestand- 

 dele, dels er kloritrike eller kalkspatrike. Den maa i det hele ha 

 været adskillig presset. Den grundmasse hvori granitrullestenen 

 ligger, er makroskopisk en næsten tæt, mørkegrøn bergart. Under 

 mikroskopet viser den sig at beståa av talrike, forholdsvis store 



