Carl Fred. Kolderup. [Nr. 8 



for kold o,o- meget fortyndet saltsyre, saa hovedmineralet maa være 

 kalkspat og ikke talkspat eller dolomitspat. 



Under mikroskopet ser man at de lyse lag bestaar av kalkspat 

 og kvarts. Den sidste. der delvis er opfyldt av indeslutninger, 

 viser en paralel anordning, der yderligere fremhæves ved de mange 

 smaa skjæl av sericit som optrær i massen. Et par større skjæl 

 av lysgrøn klorit sees ogsaa. Enkelte steder optrær kalkspaten 

 som uregelmæssige aarer i serpcntinmassen og viser da undertiden 

 en stænglig anordning med stænglerne lodrette paa aarens længde- 

 retning. Nogen partier av serpentinen har en tydelig paralel an- 

 ordning av de smaa serpentinblade. Smaa søiler av svak, gulgrøn 

 aktinolit sees flere steder; litt svovelkis forekommer overalt i mas- 

 sen, og sammen med serpentin tindes klumpformige aggregater av 

 kromjernsten; desuten sees ogsaa litt rutil i smaa tvillingkrystaller. 



XLIX er en granatførende kvartssericitskifer. Jeg har under- 

 søkt en meget sericitrik, ikke planskifrig bergart, hvori sees en del 

 granater paa 1 — 3 mm. i diameter. Under mikroskopet minder 

 den noget om bergarttyper i L og i LL Der sees et sterkt op- 

 knust aggregat av kvarts og sericit, delvis med klorit i talrike 

 smaa skjæl, stængler av sparsomt fordelt zoisit, svovelkis, titanjern 

 med hylle av leukoxen og et gitterformig net av leukoxen, der 

 formodentlig skyldes titanjernets skalformige bygning. Granat, der 

 optrær uten krystalbegrænsning, er fnldstændig gjennemhullet, og 

 i hullene ligger kvarts og litt zoisit, Et par steder sees nogen 

 smaa kalkspatindivider. 



Der følger nu en række lag med meget vekslende sammen- 

 sætning, saaledes at det kan være vanskelig at holde de forskjel- 

 lige soner ut fra hinanden, ialfald ved en hurtig befaring. Dette 

 gjælder L, LI, LII, LIII, LIV, LV og LV1. 



L kan vel nærmest betegnes som en uren, skifrig marmor med 

 lag av kvartssericitskifer. Denne sidste er en finkornig, skifrig 

 bergart med svakt bølgende skifrighetsflater. Under mikroskopet 

 sees en opknust, finkornig bergart, hvor kvarts danner hovedmassen, 

 og som desuten indeholder en del plagioklas, talrike smaa skjæl av 

 delvis kloritisert sericit, enkelte tverdelte smaa stængler av zoisit 

 samt litt svovelkis. En i forhold til skifrighetsretningen skjævt 

 staaende spalte er utfyldt med kalkspat. Aaren, hvis bredde er 

 0.13 mm., har et uregelmæssig forløp og viser en tydelig for- 

 skyvning paralel strækningsretningen. 



