82 Carl Fred. Kolderup. [Nr. 8 



Omtrent ved Hisdalsbroen, ca. 600 m. s. f. Langevandet, har 

 en av mine tidligere assistenter, ingeniør Dankert Torkildsen, 

 optat hosstaaende av mig senere reviderte profil tvert paa strøk- 

 retningen. (Fig. 29.) 



1. Konglomerat (Moberg-konglomerat). som øst for Hisdalsbroen 

 støter like op til den av dr. Reusch som „graa gneis" be- 

 tegnede granitiske bergart. Strøk n.v.— s.o. 



2. Marmor, hvit og rødflammet med striper av grønlig glimmer 

 og klorit. Strøk omtrent i misvisningens retning. Mægtighet 

 ca. 12 m. 



3. Fyllit med marmorknoller. Strøk n.v. — s.o.; fald ca. 60° s.v. 

 Mægtighet ca. 5 m. 



4. Ca. 15 m., lysrød, noget flammet marmor. 



5. 2-3 m. fyllit med marmorknoller. Fald 60° mot v. 15° s. 



6. Ga. 4 m. lysrød, flammet marmor. 



Fig. 29. Profil vest for Hisdalsbro. 



7. Ca. 7 m. skifer, med tildels temmelig store marmorknoller. 

 Fald ca. 65° mot v. s.v. 



8. Ca. 30 in. mørk kalksten eller finkornig marmor med aarer 

 eller linser av kvarts og partier av fyllit. Fald 60° v. s.v. 



9. Ca. 120 m. fyllit. 



Som man vil se av dette profil, er der her likesom længere 

 nord i denne sone en veksling av forskjellig farvede marmorer og 

 fylliter, som paa enkelte steder nærmer sig glirnmerskifere. Der- 

 imot mangler man her syd lagene av kvartssericitskifer og gneiser. 

 Lagfølgen er idetheletat en anden. 



Forfølger man disse soner fra det her omtalte profil sydover i 

 strøkrctningen, vil man se hvorledes enkelte av dem kiler sig ut, 

 mens andre tiltar i mægtighet. 



Da der har været tale om at bcgynde en større drift paa de 

 større marmorsoner syd for landeveien, har jeg gaat disse nøiagtig 

 op og tat en geologisk kartskisse, som viser deres utbredelse. 



