Carl Fred. Éoldernp. [Nr. 8 



med den mørke marmor som optrær i det netop beskrevne felt, 

 der strækker sig fra sydsiden av Osterøen og til den nordligste del 

 av Samnangerfj orden. Den hvite og den rødflammede marmor som 

 man linder i det av mig her studerte felt. savnes næsten fuldstændig 

 i Ostrakten. I det store og hele synes marmoren at være sterkere 

 omvandlet paa Osterøen og i Samnanger end syd ved Os. Dette 

 viser sig ogsaa ved fossil ernes opbevaring. Fossilerne i marmor- 

 lagene i Os er vistnok meget slet bevarot, da jo den oprindelige 

 organiske struktur er fuldstændig utvisket; men eler gis dog mange 

 ganske tydelige, hvite tegninger paa den mørke marmorbund, saa- 

 ledes at man i flere tilfælde med nogcnlunde sikkerhet kan bestemme 

 hvilken slegt fossilet tilhører, og i enkelte tilfælde kan ogsaa arten 

 fastslaaes. I trakterne mellem Samnangerfjorden og Sørfjorden holder 

 selv de hvite tegninger paa at utviskes, saa at man paa mange steder 

 kun naar man først er vant at se de utydelige fossilrester, kan si 

 at der maa ha været fossiler. 



Dr. Reusch fandt i sin tid i marmorsonerne ved Kuven og 

 Valle gjennemsnit av gastropoder, kjedekoraller, bægerkoraller og 

 Syringophyllum organum? Jeg har i de senere aar fra Ostrakten 

 indsamlet et ganske stort materiale av fossiler, idet jeg haapet at 

 det kunde gaa an ved hjælp av disse at faa bestemt nogenlunde 

 nøiagtig hvilken etage den derværende marmorsone tilhører. Pro- 

 fessor Kiær, der venskabeligst har gjennemgaat mit materiale, har 

 fundet at de av dr. Reusch som Syringophyllum organum (?) bestemte 

 former neppe kan være Syringophylhim, og heller ikke som for- 

 modet av en fremmed palæontolog der har set museets samlinger, 

 Syringopora Ufurcata, som i den norske silur først viser sig høit 

 oppe i oversiluren. Han mener det muligens er former av slegten 

 Catophyllum, som optrær allerede i etage 5 i Kristianiafeltet. Ro- 

 mingeria viser ogsaa adskillig likhet. Opbevaringen er imidlertid 

 saa daarlig at han ikke er kommet til noget sikkert resultat. Der- 

 imot kunde han fastslaa at den fundne kjedekoral er Halysites 

 escharoicles, Lam. Gastropoderne tillater heller ingen sikker be- 

 stemmelse, men er antageligvis fra etage 5 a, om hvilken den hele 

 fauna mest minclcr. 



Lat os sammenfatte hvad der tidligere er nævnt om fossilfund 

 paa strækningen Hekland — Liøen. Ved Skaftaa har jeg i den der- 

 værende mørke marmor fundet en del yderst slet opbevarede rester 

 av de koraller som professor Kiær nærmest mente maatte tilhøre 

 slegten Catophyllum. I den store hovedsone har jeg ca. 200 m. øst 



