1914—15] Fjeldbygningen mellem Sørfjorden og Samnangerf jorden. 95 



polymikt konglomerat, der her er delt i to ved den meliemliggende 

 graalige granit (graa gneis, som Reusch har kaldt den). Kommer 

 man fra Trengereidkantcn og passerer over broen der fører over 

 elven fra Langevand, vil man se at den vestligste konglomeratsone 

 ved grænsen mot graniten viser en tydelig skifrighet, og rullestenene 



Fig. 38. Konglomerat ved vestgrænsen av graa granit ved hovedveien vest for 

 Hisdal. 8 x. 



er saa sterkt uttrukket at konglomeratstrukturen holder paa at tape 

 sig. Det samme er tilfældet ved granitens østgrænse, hvor den der- 

 værende konglomeratsone viser en tydelig kontaktmetamorfose. Indtil 

 4 m. fra grænsen saaes en lydelig skifrighet. Jeg saa litt nærmere paa 

 bollerne i dette konglomerat. Talrikst var lyse, hvitgraa graniter, 

 hvorav en var finkornig, en anden middelskornig og som oftest epi- 



