106 Carl Fred. Kolderup. [Nr. 8 



krystaller av svovelkis. Den staar i lag* som falder 75° v. s. v. 

 Under mikroskopet sees talrike individer av blaagrøn hornblende, 

 adskillig feltspat, endel smaa ertskorn samt smaa aggregater av 

 zoisit. I LXII er der i grønskiferen talrike fyllitpartier; faldet er 

 lier noget svakere. Længere syd tinder man foruten de netop 

 nævnte mineraler ogsaa biotit og klorit. 



Bergarten i Kraanipens granitsone er en presset, lys granit, 

 som paa flere steder indebolder talrike brudstykker av grønskifer. 

 Der gaar fra den ogsaa aarer ind i grønskiferen. Ved mikroskopisk 

 undersøkelse viser det sig at hovedmineralerne er feltspat, som 

 hovedsagelig bestaar av plagioklas, og kvarts. De øvrige mineraler 

 er zoisit og epidot, biotit som delvis er omvandlet til klorit, mus- 

 kovit samt litt erts. Strukturen vil kunne sees av fig. 44. 



Graniten er tiere steder gjennemsat av kvartsaarer, og desnten 

 har jeg i den fundet en gang av granit, som bestaar av en graalig- 

 hvit, finkornig grundmasse, hvori sees større sorte hornblendenaaler. 

 hvis længde kan gaa op til 1 cm , samt krystaller av granat. Horn- 

 blenden viser sig ved mikroskopisk undersøkelse at være av den 

 sedvanlige blaagrønne type som man tinder i feltets hornblende- 

 skifere og nærbeslegtede bergarter. Den har, som det vil fremgaa 

 av fig. 85, en poikilitisk struktur. Feltspaten er hovedsagelig pla- 

 gioklas. Det samme er ogsaa tilfældet med feltspaten i den gra- 

 nitiske hovedbergart i Kraanipen, og det er vel derfor sandsynlig 

 at der bestaar et vist genetisk forhold mellem begge disse berg- 

 arter. 



Fyllitsonen med dens gneiser og kloritiske bergarter. 



Hele den centrale del av det i denne avhandling behandlede 

 omraade indtas, som det vil sees av oversigtskartet, av fylliter. 

 Disse har paa de forskjellige steder en noget forskjellig sammen- 

 sætning. Hovedmassen har en graalig farve og indeholder talrike 

 større eller mindre blade av glimmer (væsentlig mu sko vit og sericit. 

 sjeldnere biotit) samt meget kvarts, der enten er utskilt som linser 

 og striper eller ogsaa optrær i selve fyllitmassen sammen med glim- 

 mer, feltspat og endel andre mineraler. Undertiden indeholder 

 fylliten saa meget kvarts at vi faar fuldstændige overganger til 

 kvartssericitskifere, eller hvis feltspat er rikelig tilstede, til gneis- 

 agtige bergarter. Enkelte fylliter fører granat, der langs de glim- 



