1914—15] Fj eldby giringen mellem Sørfjorden og Samnangerfj orden. 129 



Serpentiner og vekstener. 



Som det vil sees av kartet, tindes der i Samnangerfeltet en hel 

 del forekomster av serpentiner og vekstener som alle er knyttet til 

 fyllitsonen. Størrelse og form er meget forskjellig. Den langstrakte 

 forekomst øst for Raunip er 2 km. lang og 50—150 m. bred. Den 

 anden store forekomst som ligger i sydøstlig retning for denne og 

 ca. 1 km. vest for Tronevand, er 2 km. lang og ca. 200 m. bred 

 paa det bredeste. De mindste forekomster er meget smaa. Saaledes 

 er der i Solaasen en linse av veksten som er 5 m. lang og 1 m. 

 bred, og i Eneraasen er der likeledes en forekomst som er for liten 

 til at kunne avsættes paa kartet. 



De fleste forekomster har sin længderetning omtrent paralel 

 de omgivende fylliters strøk; andre, saaledes som f. eks. forekom- 

 stene nord for Nordvik, danner en undtagelse fra denne regel og 

 viser ved selve sin optræden al være av eruptiv oprindelse. I 

 „Die Labradorfelse des westlichen Norwegens II" har jeg vist 

 hvorledes serpentinfeltet ved veien øst for Haga har bevirket en 

 forandring av fyllitens strøkretning, og uten tvil er dette felt av 

 eruptiv oprindelse. 



Bergarterne er noksaa forskjellige i de forskjellige felter, og 

 ogsaa inden samme felt er der bergarter av forskjellig slags. Føl- 

 gende hovedtyper tindes: 



1) Massiv og ensartet, mørk grøn serpentin, hvori der som 

 oftest ved mikroskopisk undersøkelse kan paavises litt av berg- 

 artens oprindelige mineraler, der i de rent overveiende tilfælde er 

 olivin. 



2) Massiv, mørk grøn serpentin med uregelmæssige striper av 

 lysere, tæt serpentin eller aarer av krysolit. 



'3) Massiv, mørk grøn serpentin med aggregater av talkspat- 

 individer og blade av talk. 



4) Skifrig serpentin med delvis utviklet linsestruktur og lysere, 

 ofte traadig serpentin som bølgende hinder mellem de forskjellige 

 mørkegrønne, mere eller mindre linseformige partier. 



5) Planskifrig serpentin, som ogsaa kan kaldes serpen- 

 tinskifer. 



6) Serpentinveksten der bestaar av vekslende mængder av talk 

 og serpentin samt litt talkspat, og som ved alle overganger er for- 

 bundet med den ovenfor omtalte type nr. 3. 



