IGJ. Carl Fred. Kolderup. [Nr. 8 



nævnte sone av noritbergarter tindes bl. a. et litet parti av en graa 

 sortflammet, granatførende gneis. I den østlige del av denne sone 

 som er mere feltspatrik, blir bergarten, efter hvad de utførte iso- 

 lationer viser, at betegne som mangerit. Feltspaten er her for en 

 liten del labrador; der er adskillig oligoklas og meget mikroperthit. 



Mangeriter og nær beslegtede bergarter. 



Mange riterne, der optrær i sone no. C1II, er middel skornige 

 til finkornige, graalige bergarter, der delvis gaar over i amfibolitiserte 

 pyroxeniter. Av mineraler sees under mikoskopet: 



Zirkon og apatit i vel begrænsede krystaller. 



Svovelkis i smaa korn. 



Titanjern med en krans av brun biotit og i enkelte tilfælde 

 en leukoxenrand. Ved enkelte av ertsaggregaterne er der utskilt 

 litt rutil. 



Pyroxenerne er næsten helt omvandlet til poikilitisk hornblende. 

 Der er baade en monoklin pyroxen (diallag) og en rombisk pyroxen 

 (vel nærmest bronsit) tilstede. 



Den blaagrønne hornblende er gjerne samlet i større aggregater 

 sammen med lys rød granat. Paa enkelte steder sees tynde, straale- 

 formige aggregater i feltspatmassen; de enkelte straaler kan være 

 delvis avbrutt. 



Feltspaten er en fintraadig mikroperthit. 



De i forbindelse med mangeriterne optrædende pyroxeniter 

 bestaar hovedsagelig av lys, monoklin pyroxen med poikilitisk 

 struktur og plagioklas i hullerne. Disse plagioklaser ligger omtrent 

 paralelt c-axen hos pyroxenen, som likeledes har smale rækker 

 av ertskorn og spinel. Endel pyroxen er omvandlet til den 

 almindelige blaagrønne hornblende, som indeholder smale striper av 

 brun hornblende. Den brune hornblende som er adskillig pleo- 

 ehroitisk (b > c > a), danner ofte krans om ertsmasserne, hvori 

 der gjerne ligger noget grøn spinel. Fig. 80 gir os et godt indtryk 

 av strukturen i denne bergart. Den mørke masse i midten utgjøres 

 av titanjern; inde i denne ligger nogen mindre individer av grøn 

 spinel. Utenom ertsen kommer først en sone av brun hornblende 

 og saa en av plagioklas. Den høire side av præparatet utgjøres 

 av poikilitisk, blaagrøn hornblende, det øvrige er poikilitisk pyroxen 

 med plagioklas, ertskorn og litt spinel i hullerne. 



I disse mangeritiske bergarter sees ogsaa en middelskornig, 

 graalig, nærmest dioritisk bergart med smaa aggregater av biotit, 



