1914 — 15] Fj eldby giringen mellem Sørfjorden og- Samnangerf jorden. 191 



LXXV. Fyllit. Fald 50° v.s.v. 



LXXVI. Feltspatførende, saussuritisert hornblendeskifer („grøn- 

 skifer"). Fald 50° s.v. Strækningstrukturen falder 12° n.v. I 

 den vestligste del er bergarten delvis kloritskifer. Under mikro- 

 skopet sees bergarten at ha nogenlunde samme struktur som 

 LXXIV, dog lindes blandt feltspataggregaterne endel kalkspat. 

 Videre sees hornblende, zoisit og erts. Et haandstykke av klorit- 

 skiferen viser lys grøn klorit i store blade, smaa blade av brun 

 biotit, krystaller av zoisit og rutil, detritus av kvarts, litt muskovit, 

 samt litt kalkspat. 



LXXVIL Gneis. Fald 60° s.v. Bergarten er mørk graalig 

 med finkornig til tæt struktur og sterkt opspaltet. Paa sine steder 

 forekommer næsten ren blaakvarts; saaledes tindes mellem 50—60 m. 

 fra sonens vestlige begyndelse to utskilninger av næsten ren blaa- 

 kvarts i større nyrer. Kort øst for Sandviks laksevarp staar ganger 

 av en diabasagtig bergart, der gaar paralel strøket. En av disse 

 gangbergarter, fra en 1 m. bred gang, har jeg undersøkt under 

 mikroskopet. Den blir at betegne som en noget skifrig saussuriti- 

 sert diabas. Mineralerne er: blaagrøn hornblende, lys grøn klorit. 

 biotit, delvis saussuritisert plagioklas, svovelkis, samt titanit. Berg- 

 arten er adskillig opknust. Av hovedbergarten har jeg nærmere 

 undersøkt to typer. Den ene er en lys graa, tyndskifrig og fin- 

 kornig gneis, som minder endel om kvartsit. Under mikroskopet 

 sees : kvarts, endel mikroklin, skjæl av muskovit, ortoklas som del- 

 vis er omvandlet til sericit, zirkon, litt kalkspat, samt korn av zoisit 

 og epidot. Den anden er en næsten tæt, blaagrøn, haard gneis, 

 der i det ydre minder meget om blaakvarts. Under mikroskopet 

 sees : plagioklas, mikroklin, ortoklas, kvarts, litt biotit og klorit, 

 samt zirkon. Blaakvarts fra en linse i gneisen viser alle tegn paa 

 opknusninger og er gjennemsat av lysere, tynde, kvartsrike striper. 

 Mikroskopisk er den et aggregat av delvis opknust kvarts med tal- 

 rike smaa korn av magnetit. 



LXXVIII. Mørk graa delvis glimmerrik gneis med øiestruk- 

 tur. Fald ca. 50° v.s.v. Bergarten er gjennemsat av en mængde 

 sprækker paa kryds og tvers. Smaa rødlige feltspatøine samt lag 

 av blaa kvarts sees paa tverbrud paa enkelte steder. Paa skifrig- 

 hetsflaterne sees endel glimmer. Under mikroskopet sees en del- 

 vis utviklet detritusstruktur. Av de større feltspatindivider er der 

 faa som ikke viser trykfænomener. Endel er plagioklas, andre 

 mikroklin og ortoklas. I detritusmassen sees feltspat og kvarts. 



