1914—15] Fjeldbygningen mellem Sørfjorden og Samnangerf jorden. 207 



og indeholder linser av kvarts, undertiden med rester av kalkspat 

 der formodentlig skriver sig fra oprindelige kalkknoller av lignende 

 slags som dem vi tinder i lerskiferne i Kristianiafeltet, I fyllit- 

 sonen optrær der endel gneisagtige bergarter, serpentiner, vekstener, 

 grønskifere, finkornige saussuritdiabaser, samt saussuritgabbroer. 



De gneisagtige bergarter har vel enten været gamle dagberg- 

 arter, og da formodentlig oprindelig granitporfyrer, eller ogsaa injek- 

 tionsmasser. Paa enkelte steder synes der at ha været en betyde- 

 lig tilførsel av albit i opløsning. 



Serpentinerne og de med dem nærbeslegtede vekstener er ganske 

 sikkert oprindelige eruptiver, formodentlig peridotiter, eller maaske, 

 saaledes som f. eks. Raunipens langstrakte felt. pikriter. 



Grønskiferne og saussuritdiabaserne som optrær paa forskjellige 

 steder i fyllitsonen, har vistnok oprindelig været basiske dagberg- 

 arter og tuffe. Lignende bergarter findes ved fyllitsonens vest- 

 grænse i den saakaldtc Kraanipens grønskifersone. Disse er vist- 

 nok sandsynligst tuffe. Saussuritgabbroerne ved Aldal og Gjerde 

 gir indtryk av omvandlede gabbroer. 



Av utvilsom sedimentær oprindelse er de til marmor omvand- 

 lede kalkstener, der optrær i en av flere forkastninger gjennemsat 

 sone i feltets vestlige del. De her fundne fossiler tyder paa mel- 

 lemsiluriske lag, nærmest etage 5 a. 



Det polymikte konglomerat, der er identisk med det saakaldte 

 Moberg-konglomerat i Ostrakten, indeholder flere steder brudstykker 

 av den ovenfor nævnte marmor og kan da ikke være ældre end 

 mellemsilur. Av hensyn til binderaaterialets beskaffenhet og konglo- 

 meratets hele karakter har jeg antat at vi har med et vulkansk 

 konglomerat at gjøre, hvis bindemateriale oprindelig utgjordes av 

 tufbestanddele. I konglomeratet er der under foldningen injicert 

 granitmasser, der har faat et mere eller mindre gneisagtig ut- 

 seende. 



Den saakaldte grønne gneis er en bergart der har en noget 

 forskjellig sammensætning paa de forskjellige steder, men som 

 vistnok maa være av lignende oprindelse som det polymikte 

 konglomerat. 



Den av dr. Reusch som graa gneis betegnede bergart maa 

 derimot efter de foretagne undersøkelser opfattes som en presset 

 granit, og det samme gjælder den sone av delvis gneislignende berg- 

 arter som optrær paa vestsiden av Kraanipens grønskifersone. Som 

 nævnt optrær der ogsaa i feltet granitiske ganger av noget for- 



