16 Beretning fra Bergens biologiske selskap. [Nr. 13 



forandringer, men disse er meget mindre uttalt end i det sensible 

 neuron. Hvad der er eiendommelig er, at degenerationerne i de 

 perifere neuroner er mere avhængige av forandringerne i perifere 

 dele end i gangliecellerne. Den i periferien bortfaldne funktion 

 synes altid at bevirke neuronets degeneration, omend dets mere 

 centrale dele kan holde sig længer, idet de muligens støtter sig til 

 gangliecellerne. [ de centrale neuroner er der ikke med sikkerhet 

 paavist nogen forandringer. Av nevritens følger skal foruten 

 følesløsheten og lammelsen nævnes forandringerne i bensystemet. 

 Tidligere var man tilbøielig til at tilskrive nervedegenerationen alle 

 forandringer her. Men det kan ikke være saa. Periostiterne og 

 nekroserne er visselig følger av kroniske betændelser beroende paa 

 sekundære infektioner eller traumer. Det er den saakaldte kon- 

 centriske atrofi med dens eiendommelige hensvinden av særlig de 

 perifere knokler paa hænder og føtter, som skyldes nervedegenera- 

 tionen. Der demonstrertes benpræparater og røntgenfotografier av 

 disse forandringer, som ikke maa forveksles med inaktivitetsatrofien 

 Av andre forandringer av nogenlunde sikker nervøs oprindelse er 

 hyperkeratoserne i huden samt atrofi av denne. At den saakaldte 

 Penafigus leprosus skulde være av nervøs oprindelse, er meget 

 tvilsomt. Det falder imidlertid meget vanskelig at avgjøre dette 

 spørsmaal for en hel række forandringers vedkommende, da ogsaa 

 karsystemet særlig i de perifere dele, angripes sterkt i lepra. Dette 

 har selvfølgelig ogsaa stor betydning for de forskjellige vævs funk- 

 tion og vitalitet. 



Møte den 2 december. 



Som nyt medlem indvalgtes docent dr. Runstrøm. 

 Cand. real. T. Gaarder holdt foredrag om: 



Gasvekslingen i Vestlandets fjorde og dens biologiske 

 betydning. 



Foredragsholderen gav en oversigt over endel av de surstof- 

 undersøkelser som er foretat ved Biologisk station i aarene 1912 

 — 14. Forholdene i Mofjord, Nordaasvandet og Radøsund blev 

 nærmere omtalt, efterat der var git en oversigt over sjøvandets 

 surstofforhold i sin almindelighet, 



I Mofjord viste det sig at være meget stabile forhold saavel 

 til de forskjellige aarstider som fra aar til aar. Dette skyldes at 



