18 H. Schetelig. [No. 3 



Med disse sager fulgte et brudstykke af et kar af 

 klebersten af den i yngre jernalder almindelige form Rygh 

 fig. 729. 

 II. Fremkommet ved museets gravning i juli 1902. 



a) Tverøks af grønsten, aflangt ovalt tversnit og rund 

 nakke. Egpartiet er afbrudt og mangler. Helt og om- 

 hyggelig slebet. Den er nu 9.5 cm. lang, 5.5 cm. bred 

 og 3.5 cm. tyk. 



b) Brudstykke af et slebet redshab af skifer. 8 cm. langt. 



c) 10 aflangt tilhugne grønstensstyJclcer ; alle temmelig ure- 

 gelmæssige, men dog tydelig emner til redskaber. 



d) 15 grovt tilhugne grønstensstyJclcer, meget vekslende i 

 form og størrelse. 



e) Tre tilhugne grønstensstyJclcer, som bærer merker af at 

 være brugt til at støcle eller knuse med. 



f) En del affaldsflis af grønsten. 



g) 3 smaa fleJcJceJcjerner af mørk JcvartsitisJc] sten med lyse 

 aarer. 



h) Flekker, spaaner etc. af flint og Jcvartsit. 

 i) 38 slagsten, alle almindelige rullesten ; de fleste er under 

 middels størrelse i forhold til de øvrige fra dette 

 findested. 

 k) Nogle ganske smaa skaar af lerJcar af samme meget 

 grove lermasser, som de der er fremkommet fra Hole- 

 heien paa Jæderen. Den indvendige overflade er glat 

 og sort, medens de udvendige er lysere og orneret med 

 rækker af indtrykte punkter. 

 Der blev i sommer undersøgt 6 m. 2 af feltet ved Sokke- 

 myren; forholdene var i det hele ganske stemmende med de 

 tidligere iagttagels er; men desuden blev der iaar paavist to 

 virkelige baalpladser, der strakte sig som en sammenhængende 

 skikt af kul horisontalt gjennem kulturlaget. De havde ikke 

 noget underlag af sten; men den ene grænsede paa nordsiden 

 op til to større skiferblokker, som mulig har været lagt der 

 for at give ly for vinden. Baade lerskaarene og den smukke 

 øks fandtes i nærheden af denne baalplads. — Undersøgelsen 

 kan endnu ikke ansees for afsluttet, og jeg opsætter den nær- 

 mere beskrivelse af fundomstændighederne. (1902: 100). 

 32. Et brudstykke af en broncekjedel som Rygh, fig. 253. Bevaret 

 er randen i en længde af henimod 22 cm. og det tilstødende 



