24 Haakon Schetelig. [No. 14 



med smaa spidse spiger og brudstykker af et tyndt jern- 

 baand, 1.3 cm. bredt, hører muligens til samme gjenstand 

 som foregaaende. 

 mm) Jernring af samme størrelse som en fingerring (2.4 cm. 

 ydre tvermaal) dannet af en rund ten, hvis ender er for- 

 bundet ved en dobbelt knude, som det sees ved Rygh fig. 

 709. En ring af denne art kan neppe have været andet 

 end en fingerring ; men det tarvelige materiale forbyder vist- 

 nok at betragte den som et vanligt smykke, 

 nn) Eedshab af jern af ukjendt brug. Det bestaar af en jern- 

 stang, 23 cm. lang, med en løkke i hver ende; til den ene 

 ende er fæstet en hvirvel, hvori der igjen hænger et jern- 

 led, som bærer en rektangulær, aflang jernplade, hvis ender 

 er bøiet lidt nedover. I begge ender er pladen gjennem- 

 skaaret med et aflangt firkantet hul, indrettet som en rem- 

 spænde med en bevægelig torn. Pladens maal er 10.5 x 

 5 cm. Hele redskabets længde 45 cm. 

 oo) 10 spiger af omtrent ens størrelse, 3.5 — 4 cm. lange. 

 pp) En mængde brudstykker af et stort bryne af skifer, skjør- 

 net i ild og knust i smaa stykker. 



Denne begravelse bestod af et kullag paa haugens bund, 

 1 — 1.60 m. i tvermaal og gjennemsnitlig 0.25 m. tykt. Gjen- 

 nem hele kullaget var spredt en mængde brændte ben og styk- 

 kerne af det ovenfor anførte bryne. Forøvrig var alle old- 

 sagerne samlet paa en plads, lidt nordøst for midten af kullaget. 

 Her var der i haugens bund en kunstig liden grop, hvori der 

 var nedlagt en større mængde brændte ben, fuldstændig rensede 

 og dækket af fin kulsort muld. Omkring gropen var alle old- 

 sagerne omhyggelig sammenlagt som ramme omkring benene, 

 de større gjenstande øverst, de mindre under. Der fandtes 

 ikke spor af noget dække, hverken over eller under graven. 

 — Yed analogi fra andre fund tør det vistnok sluttes, at kun 

 de rensede ben i midten hidhører fra et menneske, medens ben 

 af husdyr har været spredt mellem kullene. — Udenfor kul- 

 lagets nordvestre ende var der i haugens bund nedskaaret to 

 huller og paa den modsatte side af begravelsen tre lignende ; i 

 dem alle havde der været reist lodretstaaende stokker antagelig 

 af 0.30 — 0.50 m. tvermaal. De kunde nu ikke spores fortsat 

 op gjennem haugfylden, og jeg tror det maa lades uaf gjort, om 

 de staar i nogen direkte forbindelse med denne begravelse. 



