60 Jens Holmboe. [Nr. 1 



skap til tiden for blomstringens begyndelse. Selv i et middels aar, 

 som 1911, var blomstringen i Tromsø amt mange steder i Md gang 

 en god stund før 13 mai. 



Naar leirfivlens blomstring kan begynde saa tidlig som her vist, 

 hænger dette sammen med denne plantes merkelige evne til at vokse 

 selv om der ligger sne rundt omkring. Saasnart der kommer varme- 

 grader i luften kan den begynde sin utvikling, aller helst paa lune 

 solvarme steder hvor sneen er smeltet bort, men ogsaa om der endnu 

 ligger et snelag over den. Ikke sjelden vokser den op tvers igjen- 

 nem et op til 10 å 12 cm. tykt snedække, som kan være noksaa 

 haardt og fast, eller staar den med halvt aapnede kurver inde i 

 sneen. 1 ) 



Ifølge Norman er ved Tromsø den røde bergsildre den tidligst 

 blomstrende plante; efter den kommer leirfivlen, saa kræklingen, 

 dernæst „soleihov" (Caltha palustris) og rypebær (Arctostaphylos 

 alpina). 2 ) Dette kan nok ikke siges ganske uten reservation. I en 

 vaar med litet sne, som i 1910, ser det ut til at leirfivlen i Tromsø 

 amt kommer i blomst adskillig før bergsildren. I et aar med saa 

 store snemængder som der var i 1911 synes blomstringen inden 

 amtet stort set at være begyndt samtidig for de to arter. 



I fig. 19 og 20 er git en grafisk fremstilling av de foreliggende 

 oplysninger om naar de to planters første blomstring er begyndt i 

 Tromsø amt i 1910 og 1911. De vertikale kolonner angir paa hvor 

 mange ■ voksesteder den første blomstring vites at være iagttat i 

 hver periode av 5 dager fra midten av mars til midten av juni. 

 En sammenligning mellem de to figurer vil vise, at der er en be- 

 tydelig større forskjel for leirfivlens end for bergsildrens vedkom- 

 mende mellem tiden for blomstringens begyndelse i de to aar. Det 

 er litet rimelig at denne forskjel skulde ha sin grund i en tilfældig 

 ujevnhet i observationerne ; dertil foreligger for mange samstemmige 

 iagttagelser. Den feilkilde som er paapekt s. 55 og 59, at blomstringen 

 i mange tilfælder kan ha varet en stund før den blev observert, har 

 vistnok været tilnærmelsesvis like stor begge aar og for begge arter. 

 Jeg tror man maa ha ret til at dra den slutning, at blomstrings- 

 tidens første begyndelse for leirfivlens vedkommende mere end for 

 bergsildrens er avhængig av vaarens snemængde. Dette kan ogsaa 



x ) Smlgn. Id ak Handagard, En norsk plante som blomstrer i sneen (Na- 

 turen 1899,8 s. 204—6). — Haardføre planter i lavlandet (Sammesteds 1900, s. 

 274—279). — Leirfivelen (Sammesteds 1911, s. 406). 



2 ) Norman, Norg. arkt. fl. I, s. 489. 



