1912] Vaarens utvikling i Tromsø amt. 77 



var 30 — 31 mai „bakkerabberne grønne"; endnu 14 juni var „meget av 

 flatjordet graat 1 ', og' 30 juni skrives: „ Det gaar sent med at vokse." (c). 

 Ved Lerbækmo i Maalselven var det ,. grønt paa jordet" 4 juni. (f). 



I 1910 var parken omkring Tromsø kirke begyndt at grønnes 4 mai og markerne 

 paa øen likesaa; 27 mai var „øen omtrent helt grøn", (o). Ved Fagerli- 

 dal gik veksten henved St. Hans-tid meget sent (fra mai mangler op- 

 tegnelser). (c). 



- 1911 var det begyndt at grønnes i parken ved Tromsø kirke og andetsteds 

 paa øen 22 mai ; 24 mai var parken grøn ; 27 — 30 mai f andt der sted en 

 „ storartet snesmeltning og utvikling av græs og skog", (o). Ved Ols- 

 borg kunde der „ allerede 8 mai merkes litt grønsk] ær paa marken (i 

 skogen meget sne endnu)"; 26 mai holdt marken paa at ,. grønnes fort". 

 (e). Ved Fagerlidal var 26 — 27 mai ,. gammel jordet ganske grønt", (c). 



En av de planter, hvis bladrosetter om vaaren først viser sig 

 i solvarme bakkeskraaninger, er karven (Carum Carvi). Den er 

 ogsaa en av de arter man paa denne tid mest lægger merke til; 

 „karvekaal" er jo om vaaren en skattet delikatesse. I stiftamtmand 

 Chr. Kjerschow's efterladte jagtoptegnelser, som tillike indeholder 

 mange interessante fænologiske iagttagelser, har han gjennem en del 

 aar notert paa hvilken datum han har faat den første karvekaal 

 fra Havnvik i Ibbestad, nemlig i 1876 5 mai, 1877 30 april, 1879 

 10 Mai, 1880 12 mai, 1881 12 mai, 1882 1 mai, 1883 21 april. 

 I 1897 kom der, if. „ Tromsø Stiftstidende" karvekaal fra Ibbestad 

 24 april. At Ibbestad sammenlignet med de fleste øvrige herreder 

 i amtet utmerker sig ved sin ganske usedvanlig tidlige vaar, har jeg 

 allerede et par ganger tidligere hat anledning til at paapeke. 



De her sammenstillede oplysninger om græssets utvikling i de 

 forskjellige aar opviser store vekslinger. Extremerne inden den 

 periode fra hvilken sikre oplysninger foreligger er paa den ene 

 side 1894, da hjemmemarken ved Tromsø var grøn overalt 13 mai 

 og vegetationen 17 mai stod „som ellers ved St. Hans", og paa 

 den anden side aar som 1867 og 1881, da marken neppe nogen- 

 steds i amtet var virkelig grøn før i den sidste uke av juni og 

 mangesteds knapt nok da. Sammenligner man oplysningerne fra 

 1910 og 1911 med hvad der er oplyst for de tidligere aar, er det 

 aabenbart at græsveksten paa de dyrkede marker i 1910 begyndte 

 at utvikle sig ganske usedvanlig tidlig, saa tidlig som neppe ti 

 ganger i løpet av et aarhundrede. Yaaren 1911 kan heller ikke i 

 denne henseende betegnes som sen. Ganske vist var snemasserne 

 ualmindelig store — ved Tromsø var der 17 mai if. konsul Johannes 

 Holmboe's optegnelser større snemasser end nogen anden 17 mai 

 siden 1881 — men der var liten eller ingen tæle i jorden, saa græsset 



