1912J Vaarens utvikling i Tromsø amt. 89 



somt. Cystopteris fragilis, likesaa. Aspidium Lonchitis, overvintrede blader, 

 sparsomt. 



Græsagtige planter. Milium effusum, med ca. 15 cm. lange bladskud, 

 spredt. Calamagrostis cfr. purpurea, ganske unge bladskud, spredt. 



Ikke saa faa planter hadde her, som man vil se, skud paa op- 

 til 10 — 15 cm., ja en enkelt, kranskonval (Polygonum verticillatum), 

 endog skud paa optil 20 cm. længde. Anmerkes bør dog, at der 

 endnu var meget litet at se av græs og overhodet av græsagtige 

 planter. 



Saa langt utviklet som i Bratlien saa jeg ikke paa denne reise 

 vegetationen noget andet sted i Maalselven. Under en exkursion 

 28 mai 1911 ved Maalsnes utover den odde som her stikker ut i 

 Malangenfjord, altsaa ved den aller nederste del av Maalselvens 

 dalføre, faudt jeg i de bratte skraaninger mot vest, paa underlag 

 av skifer og kalksten, friske blader og skud av følgende planter: 

 stornesle (Urtica dioica); gjøkesyre (Oxalis acetosella), ganske smaa 

 skud; fjeldfiol (Viola biflora); marikaape (Alchemilla acutidens) ; 

 løvetand (Taraxacum officinale); harerug (Polygonum viviparum); 

 karve (Carum Carvi); en art smørblomst (Ranunculus auricomus); 

 mjødurt (Ulmaria pentapetala) ; humleblomst (Oeum rivale); Draba 

 incana, smaa rosetter; en art tættegræs (Plnguicula sp.); smaa- 

 klokke (Campanula rotundifolia); vaar-mure (Potentilla maculata); 

 alm. kattefot (Antennaria diocia); Carex rupestris, med ganske unge 

 endnu ikke blomstrende aks; vaar-frytle (Luzula pilosa) i blomst; 

 Equisetum variegatum, med aks, talrik; E. arvense, saavel aks- 

 bærende som unge sterile skud; hestehov (Tussilago Far fara), i 

 blomst. Desuten blomstret den røde bergsildre (Saxifraga oppositi- 

 folia), Salix nigricans og rynkevidje (S. reticulala). Flekvis var 

 vegetationen i solbakkerne saa meget utviklet at marken maatte 

 kaldes grøn, men disse frodige flekker var ikke store, bare faa skridt 

 tvers over. Mange steder, især litt oppe i lien, laa der endnu større 

 og mindre sneflekker; sneen var ganske løs og bar ikke om man 

 prøvde at gaa paa den. Paa steder hvor sneen nylig var gaat bort 

 — og dette var tilfældet i den største del av lien — var mark- 

 vegetationens tilstand endnu ganske vinterlig. Paa den anden side 

 av fjorden laa sneen endnu paa de fleste steder ned til 20 å 30 

 m. o. h. og mangesteds like til fjæren. 



Omtrent likedan som i den netop beskrevne li ved Maalsnes 

 stod vegetationen ved denne tid i de fleste sollier op gjennem 

 dalen; man kunde i disse mange steder, især hvor der er løs 



