166 Jens Holmboe. [Nr. 1 



tilbake, til at de ellers vilde la dette ske. Her tænkes ikke paa 

 det forhold at dyrene ofte holdes et par dager i indmarken for at 

 vænnes til at bevæge sig ute efter det lange vinterophold i fjøset, 

 men alene paa den beitning i indmarken som varer 1 å 2 uker eller 

 endnu længere. 



I Tab. 17 er git en oversigt over, naar kreaturene i de forskjel- 

 lige herreder er sluppet ut i utmarken i de to aar 1910 og 1911; 

 desuten er meddelt oplysninger om naar kreaturene i almindelige 

 aar pleier at slippes ut i utmarken samt om hvor tidlig man i gode 

 aar (og hvor sent i daarlige aar) har kunnet slippe dem ut i ut- 

 marken. Oplysningerne for 1911 er sammenstillet paa grundlag av 

 de ovenfor fleresteds nævnte utfyldte skemaer fra ordførere, embeds- 

 mænd, lensmænd, lærere, m. fl.; de øvrige data er derimot hitsat 

 fra de meddelelser som vinteren 1910 — 11 blev indhentet fra her- 

 redernes ordførere. Mens opgaverne fra 1911 altsaa er en sammen- 

 stilling av exakte data fra et større eller mindre antal enkelte gaarder 

 i hvert herred, er de øvrige av tabellens angivelser, ialfald de aller 

 fleste av dem, at opfatte som middelværdier der er ment at skulle 

 angi naar kreaturene paa de fleste gaarder i herredet er sluppet 

 ut i utmarken. Dette maa man ha for øie for at forståa enkelte 

 tilsynelatende motsigelser i tabellen. Naar dyrene saaledes i 1911 

 ikke sjelden er sluppet ut endog flere uker før den datum der er 

 opgit som gjennemsnitsdatum for aaret i forveien — eller endog 

 før det for „gode aar" op førte gjennemsnitsdatum — betyr det ikke 

 at vaaren var saa tidlig utviklet, men forklares derimot ved den 

 almindelige formangel vaaren 1911. Naar vinterføret er opbrukt 

 og man ikke har penger at kjøpe mere for, hænder det desværre 

 endnu mange steder at den fattigere del av befolkningen slipper 

 kreaturene ut og overlater det til dem selv at livnære sig som de 

 bedst kan ved at æte tang, birkekvister, lyng og lign. I de fleste 

 tilfælder er det uttrykkelig oplyst at formangel var grunden til den 

 tidlige utslipning, og som det vil sees av den s. 168 — 169 indtagne 

 oversigt var det kun ganske undtagelsesvis beitet i utmarken kunde 

 karakteriseres som tilstrækkelig før ca. 10 juni. 



Av tabellen fremgaar det at kjørne i 1910 i almindelighet, i 

 de aller fleste herreder, blev sluppet ut i utmarken i første halvdel 

 av juni eller omkring midten av denne maaned, i nogen herreder 

 allerede i de sidste dager av mai. Vaaren 1911, da der i distrik- 

 terne hersket en utbredt formangel, later det til at dyrene gjennem- 

 gaaende er sluppet noget tidligere ut, tiltrods for at vegetationen 



