4 Carl W. Schnitler og Anthon M. Wiesener. [Nr. 2 



der nu foreligger for Bergens stifts vedkommende fra den historiske 

 utstilling i Bergen 1898 samt nu ved denne leilighet kan man i 

 store drag følge denne utviklingslinje i hoveddelene av vort land, 

 — endnu mangler imidlertid en oversigt over, hvad Kristianssand 

 og Sørlandet har at by. 



Efterhaanden er vi naadd et godt stykke henimot at kunne 

 bygge op vor kunsts historie — i bygd som i by — gjennem de 

 lange, mørke aarhundreder, som indtil det allersidste har været et 

 for en væsentlig del ukjendt land, fordi kunsten fra vor store oldtid 

 og middelalder hittil har trængt interessen for den helt i bakgrunden. 

 En systematisk undersøkelse av arkivmaterialet vil snart komme til 

 at belyse og utfylde det, som hittil er fremdradd av haandgripelig stof. 



For portrætmaleriets vedkommende vil det lange, mørke tids- 

 rum, da navnløse „skildrere" drog omkring og gjorde formentlig 

 naivt-komiske kontrafeier, snart stige frem som et levende og pul- 

 serende historisk helhetsbillede, hvor smaksstrømningene ute i verden 

 speiler sig — visselig avblekede, men dog merkbare — ogsaa her- 

 hjemme. Og vor kunsthistorie vil være blit beriket med et tids- 

 rum, hvor vi trods alt skimter individer og personlige bestræbelser 

 bak de fattige og provinsielle kunstmonumenter. 



— Her ved denne utstilling er vi nu blit sat istand til at følge 

 Bergens vekst, som byen viser sig i sine borgeres billeder. 



Alene en bredt sammenfattende betragtningsmaate gjør det hele 

 levende. Vi ser i de ældste portrætter fra tiden nærmest efter 1600 

 de jevne skipperborgere side om side med de værdige og faderlige 

 prester, — endnu hadde den selvstændige norske handelstand ikke 

 naadd nogen helt fast position i denne sin forjættede by. I løpet 

 av aarhundredet ser vi imidlertid enkelte energiske mænd slaa sig 

 ned og grundlægge imponerende bedrifter — fremfor alle den store 

 Jørg Thor Møhlen. I første halvdel av 1700-tallet kommer saa 

 en række nye handelshus — indflyttede utlændinger saavelsom ind- 

 fødte nordmænd, og i aarhundredets anden halvdel ser vi en hel 

 række store handelsslegter utfolde sig side om side, føre store rig- 

 domme indover byen og beherske dens merkantile og sociale liv. 

 Særlig betegner stiftelsen av Det norske handelskontor 1754 det 

 store fremstøt, og der bygger sig op en grundmuret velstand, en 

 bred selvbevissthet, en rigdom og luksus og en sterkt materiel be- 

 tragtningsmaate. Men samtidig viser der sig en smak og soliditet, 

 i hvad disse folk har efterlatt av hus og indbo, som følgende tider 

 har al grund til at misunde dem. Malerne M. Blumenthals og 



