6 Carl W. Schnitler og Anthon M. Wiesener. [Nr. 2 



historiske synspunkt er ikke det mindst interessante, man kan an- 

 lægge paa en utstilling som denne. 



Med en egen primitiv tyngde, med drag av renæssance-aar- 

 hundredets hele blodfulde kraft virker utstillingens ældste portrætter 

 fra ca. 1600 med møllehjuls-pipekrave og vams eller geistlig ornat, 

 — rimeligvis malt av hjemlige, foreløbig ofte ukjendte malere — de 

 samme, som har stafferet altertavler og andet utstyr i kirkene rundt 

 i byen og stiftet. En slik malermester var Elias Fugelschaug, 

 som ca. 1650 har malt portrætter av borgermester Ove Jensen og 

 hans frue og av Strange Jørgensens datter, fru Bostede. Det er 

 ham, som helt i den svulmende baroks og Rubens' stil har .malt 

 flere kirkebilleder i Bergens stift (se Harry Fett : Norges kirker i 

 det sekstende og syttende aarhundrede, Kr.a 1911, registret). Han 

 var omtrent samtidig med de mere kjendte Bergensmalere Salomon 

 og Lambert v. Haven. — Det synes at være hollænderen Jac. 

 Coning (der i 1690-aarene var her i landet og bl. a. malte den 

 bekjendte prospektrække i Kunstmuseet i Kristiania foruten por- 

 trætter), som har malt det dygtige portræt av den martialske oberst 

 Gr. F. von Krogh med kyrads og rød kappe. Baade malemaaten og 

 de sorte og lakrøde toner minder sterkt om Coning, som visselig 

 ogsaa har været mester for portrættet av en ukjendt ofiicer (tilh. 

 Bergens museum), hvor kyradset tydelig sees at være malt ovenpaa 

 den oprindelige civile dragt. (Se om Conings forhold til Norge 

 Andreas Auberts artikler i „Morgenbladet" 7 — 8 april 1900 og 

 19 juni 1901). 



Blandt utstillingens bedste billeder hører portræt av provst 

 Truels Christenssøn Krog og frue fra ca. 1660, overordentlig aand- 

 fuldt malt med brede, sikre strøk og av en skjøn malerisk helhets- 

 virkning, — hvad der ikke er saa underlig, eftersom de rimeligvis 

 er malt av en av de kunstnere, som sat inde med traditionene fra 

 den store Rembrandts dage, nemlig av en av de til Danmark over- 

 flyttede hollændere A. Wechters eller K. v. Mander, som staar 

 hverandre meget nær, og av hvem der kj endes saavel kirkebilleder 

 som portrætter i Norge (se A. Aubert i „ Morgenbladet" 27 juni 

 1901). 



Fra 1600-tallets slutning og som udmerkede repræsentanter for 

 barokkens og Ludvig 14-tidens pompøse mennesker med bølgende 

 lokker, folderike draperier og majestætiske haandbevægelser viser 

 sig portrættene av J. Thor Møhlen og av apoteker de Besche — 



