1912] Bergenske malte portrætter 1600-1850. 7 



begge sikkerlig malt av hollandske eller franske kunstnere. Særlig 

 er det sidste et indtrængende og malerisk fortrinlig portræt. 



Opigjennem første halvdel av 1700-tallet forsvinder efterhaanden 

 disse stolte stillinger og triumferende miner. De mægtige allonge- 

 parykker bindes op i pung i nakken og de svulmende draperier 

 forsvinder for de mangefarvede, rikt broderte skjøtefrakker og kokette 

 kniplinger i bryst og om haandled. 



Det er rokokoen, som holder sit indtog. Istedenfor den olym- 

 piske majestæt, hvormed „ solkongens k ' tidsalder hadde villet omgi 

 den jevneste handelsborger, følger den kokette gratie, det forbindt- 

 lige smil. Tidens forkjærlighet for myke, svungne linjer viser sig i 

 portrættenes smidige haandbevægelser, indsmigrende hodebøininger og 

 buede øienbryn likesaavel som i smale midjer og fiskebensskjørter. 

 Denne stil er det, vi møter i Blumenthals og Wichmanns por- 

 trætter fra 1750-aarene av det opvoksende bergenske handelspatriciat. 

 Blumenthal var som bekjendt dekorationsmaler og smykket med 

 adskillig talent og ut fra et friskt og dekorativt farvesyn en række 

 bergenske offentlige og private bygninger i munter og lunefuld 

 rokoko. Denne dekorative stil gaar igjen i hans portrætter. som 

 er tyndt og flytende malt med effektfuldt paasatte glanslys — altid 

 smilende og repræsentative — og hans store, høist fornøielige gruppe 

 av Jens Kahrs's 18 barn (levende og dødfødte medregnet) viser 

 avgjort talent for virkningsfuld komposition. 



Noget lignende møter vi hos Wichmann. Ti ikke alene i tid, 

 men i syn paa menneskene og i hele den maleriske stil staar Blu- 

 menthal og Wichmann hverandre meget nær. Der er billeder, 

 som med næsten like stor sandsynlighet lar sig tilskrive den ene 

 som den anden av dem. Overfor enkelte billeder tør man kanske 

 tænke paa deres tredie samtidige, Sigismund Wagner, der likesom 

 Blumenthal har malt adskillige kirkebilleder og dekorationer til 

 privathus omkring 18de aarh.s midte i det opblomstrende Bergen, 

 uten at noget signert portræt av ham har kunnet paavises. I lille 

 fald synes disse tre utenfor Norge fødte malere avgjort at danne 

 en ensartet gruppe, som kunstnerisk har behersket Bergen i 1750 

 — 60-aarene, og hvis store produktion paa en interessant maate 

 avspeiler det rikere miliø, de mere utviklede krav, som byens store 

 økonomiske fremstøt medførte paa dette tidspunkt. 1 ) 



l ) Om Blumenthal har A. M. Wiesener meddelt mig følgende oplysninger: 

 Mathias Blumenthal, f. 1719 f Bergen 1763, begr. 10 / n i Korskirken, 44 



